G. ADLEJRZ, TIPHIA FEMORATA FABR. 9 



gärning i sitt sysslande med någon oJlonborrelarv. I sandens 

 öfre, myllrikare lager sågos större och mindre, med ren sand 

 fullpackade gångar, som genom sin gula färg afstucko mot 

 den mörkare sandmylJan. Ur en sådan sågs en Tifhia sticka 

 ut sina lifligt spelande antenner samt därefter om en stund 

 komma ut för att med stor ifver försöka gräfva sig in i den 

 med spaden blottlagda sanden. Denna tycktes dock vara 

 för liårdt packad, enär stekeln, trots sina som det tycks syn- 

 nerligen kraftiga gräfben, ej lyckades arbeta sig in däri. Det 

 ser därför ut som om Tiphia endast skulle följa de med lös 

 sand fyllda gångar, som ollonborrelarverna vid sitt fram- 

 trängande genom marken lämna efter sig. Till ledning vid 

 larvernas uppsökande torde de väl följa återstoden af den i 

 jordytan utmynnande gång, genom h vilken den äggläggande 

 ollonborrehonan ursprungligen trängt ner. Detta blir sanno- 

 likt däraf att jag stundom sett Tiphia misstaga sig om 

 gångens ursprung, såsom då en sådan stekel gräfde sig in i 

 en sand fylld, i jordbrynet mynnande gång, som befanns leda 

 till en af Harjmctes lunatus msd stritar provianterad cell. 

 Stekeln stannade kvar i bortåt V^ timme, innan han åter 

 visade sig. Förmodligen hade han, med utgång från Har- 

 pactesgången, sökt efter ollonborrarnas larvgångar. Vid 

 gräfning i omgifvande mark träffades dock inga ollonborre- 

 larver. 



Vid fortsatt gräfning i den ofvan omtalade marken, där 

 gula, sandfyllda larvgångar af tecknade sig mot den mörkare 

 sandmyllan, kom ännu en i en sådan gång gräfvande Tiphia 

 i dagen. Dessutom träffades en större och en helt liten 

 ollonborrelarv. Den större lades ofvanpå den gräfvande 

 Tiphiaii för att väcka hennes uppmärksamhet. Stekeln ho- 

 tade därvid med sin gadd, men gjorde intet bruk af den, 

 utan fortsatte sin gräfning. Som det började bli mörkt, 

 måste iakttagelsen afbrytas. Den större Tiphian infångades 

 och hemfördes jämte ollonborrelarverna till förnyade försök. 



7. Utgången af det under n:r 4 omtalade försöket hade 

 visserligen gjort i hög grad sannolikt, att Tiphian lagt det 

 på den uppgräfda ollonborrelarven sittande ägget. Men något 

 oemotsäghgt bevis har ej därmed lämnats, då något öfver- 

 vakande af äggläggningen ej ägt rum och då äggets utveck- 

 ling ej följdes. Nya försök under kontrollerbara omständig- 

 heter måste därför anordnas. 



