BERGENDAL, OM DE NORDISKA NEMERTINERNA. 105 



och från djupare vatten i Kosterfj orden egendomligt citron- 

 gula former någon gång erhållits. Storleken torde i Bohus- 

 län knappt öfverstiga 4 — 5 ctm. Bredden är hos denna art 

 vida betydligare än hos A. lacti flor ens. De två arterna äro 

 icke svåra att åtskilja, så vida exemplaren icke äro mycket 

 unga. I närheten af Kristineberg erhålles denna art skäli- 

 gen konstant från Flatholmsrännan. Skola ögonen hos A. 

 pulcher anses »medelstora», så hafva alla våra andra nemer- 

 tiner små Ögon. Till artens inre byggnad återkommer jag, 

 då såväl rhynchocölomet som stilettregionen torde vara något 

 ofullständigt behandlade, oaktadt de så ofta skildrats. 



18. Amphipoms sp. 



Denna form stammar icke från Bohuslän utan från trak- 

 ten öster om Bornholm, där den tagits under en af Svensk- 

 sunds expeditioner, den 12 okt. 1901. Djupet angifves å eti- 

 ketten till 96 meter. Exemplaret tillsändes mig från Prof. 

 P. T. Cleve i Uppsala. 



Då inga notiser funnos om djurets form eller färg i lef- 

 vande tillstånd, vågar jag icke uppställa någon ny art för 

 denna form, så mycket mindre som snabeln ej finnes kvar 

 och sålunda h varken stiletternas antal och form eller reserv- 

 fickornas antal eller slutligen antalet snabelnerver kunna be- 

 stämmas. Då exemplaret erhölls tämligen snart efter dess 

 infångande, torde med säkerhet kunna sägas, att denna ne- 

 mertin saknat särskild färgteckning. Jag för denna form 

 till släktet Ampliiporus, enär den var alltför stor för att 

 vara en Tetrastemma. Djuret var söndersnöradt i tvenne 

 stycken, af hvilka det mindre, hufvudändan, var böj dt och 

 starkt tillspetsadt, men det andra rakare, tjockt och vid båda 

 ändar trubbigt. Djuret var icke alldeles fullständigt. Läng- 

 den af de båda styckena var 7 och 16 mm. Tjockleken utgjorde 

 från 4 till 7mm. Denna tjocklek och formen i öfrigt tyda på 

 en högst betydlig sammandragning, hvadan djurets längd och 

 äfven tjocklek i sträckt tillstånd synes betydligt öfverstiga 

 den för Tetrastemma&rter vanliga. De A mpJ^oruslika, Tetra- 

 stemmorna hafva också nästan allesammans särskild teck- 

 ning på hufvud eller rygg. 



Ögon saknas enligt såväl lupundersökning som studiet 

 af snittserien fullständigt. Om fårors förlopp kan naturligt- 



