120 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 1. 



liuslän synes den misstro till denna arts berättigande 1 , som 

 sålunda dels positivt dels negativt ger sig tillkänna i lit- 

 teraturen, vara alldeles onödig. Det torde näppeligen gifvas 

 andra Tetrastemmaarter med skarpare och mera beständiga 

 karaktärer än denna. Jag har erhållit densamma från flera 

 ställen i Kristinebergstrakten, där den i Gåsö ränna icke 

 synes vara vidare sällsynt. Särskildt ofta har den erhållits 

 från trakten kring Islandsbergshufvud. Den synes i Bohus- 

 län icke så gärna förekomma bland alger som på skalbotten, 

 och då och då har den äfven erhållits från lerbotten t. ex. 

 från Hatte ränna, hvarvid dock alltid skal funnits i leran. 

 Under sommaren 1901 uppsamlades flera exemplar ur baljor 

 med lera från närheten af Flatholmen. Den finnes på ganska 

 djupt vatten (15 — 20 famnar). 



De bohuslänska exemplaren passa merendels väl tillsam- 

 mans med den afbildning, som Mc Intosh gifver. Längden 

 uppgår till 25 — 30—35 mm. Kroppen afsmalnar framåt, men 

 hufvudet bildar en tydlig utvidgning, är mera eller mindre 

 rutformigt. Skilnaden mellan bakre och främre ögonparets 

 storlek framträder vanligen särdeles tydligt. De främre 

 större ögonen ligga kanske något närmare hufvudets bre- 

 daste ställe, alltså något längre bakåt än å Mc Intoshs figu- 

 rer, af hvilka träsnittet, Fig. 12, sid. 167, synes mig väl 

 passa till formen å hufvudet hos de af mig undersökta exem- 

 plaren. Olikheten beror dock mest på hufvudets olika kon- 

 traktionstillstånd. Ofta har hufvudets framspets visat en 

 tydlig intryckning, hvarifrån en grund fåra fortsatt mediant 

 upp på hufvudets dorsala yta. 



Allmänna kroppsfärgen har än varit gulröd än något 

 rosafärgad med brun ton. De bruna sidostrimmorna hafva 

 alltid tydligt iakttagits. Däremot har den hvita ryggstrim- 



1 Joueins ofvan antydda å annat ställe (s. 142) i samma arbete uttalade 

 förmodan, att T. Robertiance Mc Intosh kanske kunde vara samma art som 

 den, hvilken han uppför såsom Amphiporus rittatus (= Tetrastemma vitta- 

 tum Biirger [95, s. 577] och Örstedia vittata Hubrecht [79, s. 229]), är ju icke 

 absolut omöjlig, då den arten synes variera mycket, men i sådant fall 

 måste arten naturligtvis heta Robertiance Mc Intosh. Likväl varierar 

 icke sistnämnda art särskildt mycket vid vår kust. Vidare äro konturerna 

 på färglinierna skarpa och för öfrigt är ju hela teckningen en annan. Jou- 

 bins form synes äfvenså vara mycket liten, omkr 10 mm. Den längsbandade 

 formen, som Joubin och Burger omnämna och afbilda, har 4 bruna band, då 

 Tetrastemma Robertiance har 2. Både framtill och baktill förhålla banden 

 sig helt olika hos de två formerna. All sannolikhet talar för, att formerna 

 äro fullt skilda arter. 



