BERGENDAL, OM DE NORDISKA NEMERTINERNA. 125 



lands — ganska betydligt längre än Burgers nppgift anty- 

 der, då han säger om arterna af släktet Örstedia: »Sie gehö- 

 ren zu den kleinsten Metanemertinen, da sie nur 5 — 10 mm. 

 läng und nnr den Bruchteil eines Millimeters breit werden». 

 Jag har väl oftast sett dem dubbelt så långa. Då de ligga 

 hopdragna i hvila, äro de visserligen mycket små. Då nu 

 flera sötvattenstetrastemmor äro mycket små, kan denna olik- 

 het ej mycket betyda. Mera värde får väl tilldelas deras 

 egendomliga sätt att hopdraga kroppen i hvila, men äfven 

 detta är näppeligen främmande för alla Tetrastemma&rter sensu 

 strictiori. Jag uppför alltså visserligen här denna art såsom 

 Örstedia, men betraktar detta släkte blott såsom ett subge- 

 nus af Tetrastemma; med hänsyn till sistnämnda släktes stora 

 artantal, torde det vara praktiskt att utskilja ett sådant. 



Om jag i motsats till flera andra författare sätter ett 

 frågetecken för synonymen Tetrastemma fuscum Örsted, så 

 sker det, enär denna hans form är bra lång (12 linier), och 

 enär afbildningen framställer hela hufvudet ofärgadt, något, 

 som jag icke tror mig hafva sett hos någon hithörande form, 

 och som icke heller finnes antydt i någon afbildning af den 

 brunare formen. Denna har väl ofta den främsta delen af 

 hufvudet ljus, men ej hela hufvudet. 



Vid vår kust finnas flera färgvarieteter. 



a) Rent brun, mera 1. mindre fläckig. 



b) Brun med mörkare rygglinie. Mindre vanlig. 



c) Brun med hvit rygglinie (var. lineata 0d). Allmän. 



d) Hvit eller ljust köttfärgad med talrika violetta till 

 svarta mindre och oregelbundet ställda näckar (väl var. nigro- 

 punctata Öd), (maculata Quatrefages och marmoratum C lapar.). 

 Ganska allmän. 



e) Köttfärgad eller ljusfläckig med hvit ryggstrimma 

 och mörkbruna tvärband. Mindre vanlig. 



På Väderöarna och Soteskär har jag insamlat en liten 

 Tetrastemma, om h vilken jag varit oviss, huruvida den borde 

 hänföras till Örstedia dorsalis eller om för densamma borde 

 uppställas en egen art. Här uppför jag den såsom en varie- 

 tet, hvilken dock tyckes mig mera afvikande och skild från 

 här ofvan anförda varieteter, än dessa äro sinsemellan. Icke 

 heller finner jag den omnämnd i litteraturen, där ju de flesta 

 af ofvanstående äro upptagna. Jag kallar denna form: 

 Örstedia dorsalis forma striata nov. var. 



