BENGTSSON, STUDIER OCH IAKTTAGELSER ÖFVER HUMLOR. 221 



mänhet ett incitament till arbete eller verksamhet, vare sig 

 i ena eller andra riktningen. 



Af sistnämnda iakttagelse låter sig ju äfven sluta, att 

 ifrågavarande samhälle har ägt en trumpetare redan vid in- 

 tagandet. 



Efter »återupptäckandet» af en sådan i boet den 23 aug. 

 hade det naturligtvis varit af mycket intresse att än vidare 

 kunna studera och iakttaga dess förhållande där. Till min 

 ledsnad var jag emellertid under de närmast följande dagarne 

 (öfver en vecka) förhindrad att fortsätta dessa mina iakt- 

 tagelser. Först den 7 sept. blef detta möjligt. Denna och 

 följande tre morgnar var jag nu tidigt, strax efter kl. 3, 

 vid boet, i hopp att möjligen åter få höra och iakttaga »trum- 

 petaren), men förgäfves — ingen sådan hördes vidare till. 1 

 Hvad jag vid denna tidiga timma såg och iakttog af lifvet 

 i kupan stärker mig emellertid i den tron, att en trumpe- 

 tare dock fortfarande fanns där, hvarför det sedda torde för- 

 tjäna anföras. Alla morgnar var vid min ankomst ännu tyst 

 och stilla ini kupan. Men strax vid första öfvergången från 

 natt till dag, några minuter före eller efter kl. 4 (olika be- 

 roende på vädret), syntes hvarje morgon en humla — aldrig 

 mer än en — komma ut genom flyghålet och trippa omkring 

 några slag i närheten af det och gick sedan snart in igen. 

 Detta upprepades sedan flera gånger, en morgon åtminstone 

 10 gånger, men fortfarande var allt tyst därinne, ända til] 

 närmare kl. 5. Då — omkr. kl. 4,50 — kommo tvenne ar- 

 betare ut och gingo och tittade sig omkring (både åt höger 

 och vänster) vid flusterhålet, men gingo båda snart in igen. 

 Men hade väl två stycken visat sig samtidigt, så var detta 

 alltid tecken till, att sällskapet därinne hade »vaknat», ty 

 ett par minuter senare — omkr. kl. 4,55, just som det blifvit 

 ljust — flög den första humlan ut på bete och omedelbart 

 därefter n:r 2 och sedan voro de snart i fullt drag. Detta 

 upprepade sig med stor regelbundenhet och på samma sätt 

 hvarje morgon. För att ej på minsta sätt störa mina små 

 vänner hade jag hela tiden både glaslocket och pappskifvan 

 liggande öfver kupan. En morgon tog jag dock försiktigt 

 bort pappskifvan och såg in i boet genom glaslocket och 



1 Möjligen kan orsaken härtill delvis få sökas i det numera ogynnsamma 

 vädret, livilket hela tiden var kallt och regnigt. 



Arkiv för zoologi. Bd. 1. 17 



