208 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 1. 



men ännu märktes intet bo till. Som nedre delen af tunnan 

 var till stor del förutom ben fylld af gammalt halmsniolk och 

 hvarjehanda affall, hvälfdes den nu försiktigt på kant ock — 

 ett surr och boet låg ändtligen där blottadt. Bättre skyddadt 

 och undangömdt än detta för både djur och människor, för 

 väder och vind kan en humlas bo näppeligen tänkas vara. 

 Jag intog det nu alldeles oskadadt i en humlelåda, utan att 

 humlorna det minsta ofredade mig. Kupan placerades föl- 

 jande dag strax utanför (den nu tilltäppta) springan a väggen 

 till deras förra bostad, humlorna fingo sin frihet, och det 

 lilla trefna samhället iakttogs sedan flitigt å denna plats 

 under nära 14 dagars tid. 



Själfva boet var synnerligen vackert och tedde sig ut- 

 vändigt närmast som en rundad ullhög af c. 11 cm. diam. 

 Omhöljet bestod nämligen till öfvervägande del utaf ett tätt 

 lager af bomull, ullhår m. m., i hvilket därjämte voro in- 

 bäddade rester af halmstrån, afskafvad papp o. dyk, alltsam- 

 mans materialier som funnos i den omnämnda boden. Något 

 vaxlager på insidan af detta hölje märkte jag icke vid in- 

 tagandet (jfr nedan). 



Kakkomplexen bildade ett sammanhängande helt, med 

 »cellernas delvis i åtminstone 2—3 lager eller etager öfver 

 hvarandra, och hade formen af ett slags halfklot, hvars botten 

 ej var platt utan uppåt hvälfd, därigenom att »cellerna^ på 

 sidorna stodo lägst och hvilade på underlaget, medan de 

 mellersta voro högst. Den hade storleken af en knuten barn- 

 hand, med en tvärgenomskärning af 7—8 cm. och en höjd af 

 3—4 cm. På öfre sidan funnos flera klumpar af larvceller 

 af olika storlek, som genom sin smutsigt grågröna färg af- 

 stucko från de ljusare och gula puppkokongerna. 



Samhället var icke stort. Ehuru flertalet humlor vid 

 intagandet stannade i boet och jag efteråt insamlade de öf- 

 riga, uppgick hela antalet innevånare dock endast till 29, 

 hvaraf de 28 voro £ och den återstående stammodern. Hvarken 

 ö* eller unga 9 funnos ännu utvecklade. 



Anledningen hvarför denna humleart tyckes välja så 

 särskildt skyddade och undangömda ställen för sitt bo torde 

 vara att söka bl. a. i en ytterlig känslighet för drag och 

 temperaturväxlingar. Åtminstone synas ett par förhållanden, 

 som jag iakttog de närmaste dagarna efter boets intagande 

 i kupan, därpå häntyda. Om morgonen den 11 aug., då jag kom 



