214 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 1. 



tid icke är fallet, blir klart af det förhållandet, att Anthero- 

 phagus -larv erna aldrig träffas bland humlornas-imagines ut- 

 tömningar, b vilka dessa alltid sågos aflägga utanför själfva 

 boet, i de aflägsnare kanterna och hörnen af lådan (kupan). 

 Och hvad beträffar humlelarvernas fseces, så afgår denna, 

 såsom bekant, hos humlor såväl som getingar endast omedel- 

 bart innan deras förpuppning och densamma kan redan af 

 sådant skäl icke gärna tänkas utgöra Antherojrfiagus-larYeT- 

 nas väsentliga näring. Däremot talar också ett annat för- 

 hållande. Ger man sig nämligen att i ett humlebo söka 

 efter Antherojjha g u s-larver, så finner man dem dels under 

 själfva kakkomplexen, i därvarande mjuka underlag af sön- 

 derbitet kak- och cellmaterial m. m.. dels och i största an- 

 talet inuti själfva klumparne af larvceller (ända till och med 

 de yngsta), hvilka utgöra de egentliga härdarna för deras 

 tillhåll. Igenom väggarne af dessa äta de sig in och hålla 

 sig sedan i allmänhet dolda därinom. — Humlelarverna 

 synas de, såvidt jag af hittills gjorda iakttagelser vågar 

 döma, icke direkt angripa, men väl indirekt och detta på 

 tveggehanda sätt. Dels kommer humleynglet genom Anthero- 

 2)hagus-lar\errLas genomborrande af cellväggarne att mer eller 

 mindre blottas och utsättas för luftens inverkan, något hvar- 

 för humlelarverna, såsom kändt, äro synnerligen känsliga, 

 dels synas Antherophagus-larvema förtära det åt ynglet in- 

 samlade foderförrådet och äfven (till sist?) angripa själfva 

 cellväggen, i hvars sammansättning hos humlorna ju äfven 

 pollen ingår som en beståndsdel. På detta sätt kan genom 

 Antheroph agns -larvernas verksamhet humleynglet i cellerna 

 komma att lida både genom saknaden af tillräckligt skydd 

 och genom brist på näring. I detta förhållande torde man 

 få söka anledningen, hvarför en och annan larv, å hvilken 

 eljest ingen skada utvändigt kunde bemärkas, af humlorna 

 såsom död utdrogs ur cellerna och släpades utanför boet. 



Denna uppfattning att Antherophcigus-larvema lefva af 

 det i humlornas bon å ena eller andra sättet hopade frö- 

 mjölet vinner i sannolikhet genom en annan iakttagelse. Vid 

 boets intagande i sept. inlades en del af det, bestående jämte 

 några tomma puppkokonger af en liten klump larvceller, i hvilka 

 en mängd, till större delen ännu helt unga, Antherophagus- 

 larver hade innästlat sig, i en burk, sedan humleynglet förut 

 hade anägsnats. Larverna fortsatte att utveckla sig och be- 



