I. Indledning. 



1 Aaret 1828 offentliggjorde Fischer ') en Meddelelse om, at en violet Opløs- 

 ning af Kromaliin blev grøn, naar man ophedede den over 60°, og at den efter 

 Afkøling beholdt sin grønne Farve og ikke længere kunde krystallisere. Denne 

 første Iagttagelse af, at der kunde eksistere forskellige Former af et Kromisall, er 

 senere bleven udvidet til at gælde næsten alle Kromisalte, ja i mange Tilfælde er 

 der funden mere end to Former for samme Kromisalt. 



Aarsagerne til Forskellighederne mellem disse Modifikationer har været Gen- 

 stand for en Mængde Hypoteser. Først troede man, at Grunden til, at Kromalun 

 blev grøn ved Ophedning, var, at Dobbeltsaltet spaltedes til Enkeltsaltene. 

 Senere har man ment al kunne forklare Forskellene mellem Kromisaltenes Modi- 

 fikationer ved at antage, at Saltene indeholdt allotrope Former af Kromatomet 

 eller isomere Modifikationer af Kromilte. Nogle har forklaret Forskellighederne 

 ved at antage, at den grønne Modifikation var spaltet i fri Syre og et basisk Salt 

 eller i en Blanding af sure og basiske Salte ; og atter andre har antaget, at For- 

 skellen beroede paa , at Syreresterne snart var kompleks bundne til Kromet og 

 snart ikke. 



Det har vist sig, at Forholdene ikke kan forklares ved en enkelt af disse Hy- 

 poteser. Ved Saltene af de forskellige Syrer har man snart maattet tage sin Til- 

 flugt til den ene af disse Anskuelser og snart til den anden. Ofte maa man kom- 

 binere flere af disse Hypoteser sammen for at forklare Kromisaltenes Forhold. 

 Hvorvel de nyere Undersøgelser nu paa mange Punkter har bragt Klarhed til Veje, 

 er der dog endnu megen Uvished tilbage, selv over Forholdene ved de bedst under- 

 søgte Kromisalte, ved Sulfatet og Kloridet. 



Jeg har paabegyndt dette Arbejde i det Haab gennem en omhyggelig Under- 

 søgelse af de forskellige Kromikloriders indbyrdes Omdannelsesforhold at kunne 

 give et Bidrag til at klargøre Forholdene for Kromikloridets Vedkommende; og jeg 

 haaber ogsaa, at dette til Dels er lykkedes mig. 



De Omdannelsesprocesser, som foregaar mellem Kromikloriderne, har iøvrigt 

 Interesse langt udover, hvad de kan bidrage til at oplyse om Kromikloridernes 

 Konstitution. De staar som Eksempler paa Processer, som man møder en Mængde 

 andre Steder i Kemien. Jeg vil blandt saadanne Processer nævne Ferrikloridets 

 Omdannelser og de kemiske Processer, der finder Sted, naar man fortynder en 

 ') Fischer. Kastners Archiv. 14, 104 (1828). Hef. efter Bi-hzblu s. Jahresber. !», 158 (1830). 



