15 



Tabel 1. 

 Elementer: H^ j Saltsyre stærk /iC/-Opl. 0,1 normal KCl-Op\. HgCl \ Hg 



Ved 2')° o^ 76ümiii 0° og 760nim 



1. Brintelektrodens Opløsning. 



0,1/1 HC/ 0,01/1 //C/ 0,03 ////C/ (Um n HCl 0,(nmnHCl Qfi] n HCl 0,0] n HCl 



8. Brintionkoncentration, beregnet, hvis man sætter ttq = 0, 3307: 

 0,0973 0,00889 0,0288 0,00277 0,000289 0,00951 



molekylære) Opløsninger af Kaliumklorid og Saltsyre ved at blandes sammen ikke 

 forandrer deres Dissociationsgrad. Dette er i Følge Arrhenius'') Undersøgelser rig- 

 tigt. Da jeg i det følgende ofte vil komme fil at benytte denne Regel, vil jeg her 

 omtale, hvorpaa den støtter sig. 



Efter Arrhenius' Teori om isohydriske Opløsninger vil to Opløsninger, der 

 mdeholder den for de to Opløsninger fælles (engyldige) Ion i samme Koncentration 

 ikke forandre Dissociationsgrad ved at blandes, og Ledningsevnen vil derfor kunne 

 beregnes efter Blandingsreglen af de oprindelige Opløsningers Ledningsevner. Naar 

 man har med stærke Elektrolyter at gøre, kan man endvidere uden større Unøj- 

 agtighed antage, at fortyndede Opløsninger med samme Normalitet er isohydriske. 

 Thi dels er Dissociationsgraden stor, og dels er de forskellige Elektrolyter omtrent 

 ens dissocierede. Arrhenius har undersøgt Ledningsevnen af en Række Blandinger 

 af KCl og NH.Cl, af KNOs og KClOy og af KNO^ og NaNO^ og i intet Tilfælde (af 

 ialt 23) funden større Afvigelse end 0,33 "o fra den efter ovenstaaende Regel be- 

 regnede Ledningsevne. Arrhenius skriver, at man kan sige, al Iagttagelse og Reg- 

 ning stemmer fuldkommen overens indenfor Forsøgsfejlene. 



Stieglitz og Derby-) har udført en lignende Række Maalinger med ^ImiiHCI 

 og ^hiiiKCl. De finder, at Ledningsevnen af Blandingerne gennemgaaende er ca. 1 "iu 



!) Arrhenus: Zeitschr. f. phys. Ch. 31, 204 (181)9). 



'') Stikgi.itz og Dkrby: Amer. Cliciu. Joiirn. 31, 449 (1904). 



