21 __ 



Hingen. Men ved i Oplosningen al lorniindske de godl ledende lîrinlioiiers Ma-ngde 

 iiommer Natrontiisætningen til al udøve en betydelig formindskende N'irkning paa 

 Ledningsevnen. Den lorste N'ationtilsælning kommer til at udøve en betydelig 

 større Virkning end de senere, da den formindsker Brintionmængden stærkest. 

 Derved forklares Kurvens Krumning mod Abscisseaksen. Hvis Kromikloridet ikke 

 var videre hydrolyseret, maatte man vente en ret, nogenlunde vandret Linie, da 

 Mængden af det basiske Klorid Cr{OH)Cl^ og Natriumklorid maatte vokse propor- 

 lionalt med Natrontilsætningen og saavel disse Saltes som det blaa Kromiklorids 

 Dissociationsgrad ikke forandres under Forsøget, eftersom Klorionkoncentrationen 

 stadig er den samme. 



En saadan ret Linie finder man i Kurvens andet Stykke mellem et og tre Mole- 

 kyler Xatriumhydroksyd. Man niaa derfor antage, at Processen, der forløber |)aa dette 

 Stykke, er CiOHCL, - 2\n()H = Cr{OH)3^2XaCl, 



og at det basiske Klorid ikke er hydrolyseret i nogen videre høj Grad til6'r(0//)2C/-f HCl, 

 i 0,01 molær Opløsning. Der skulde herefter ikke dannes et basisk Klorid Cr{OH).,Cl, 

 hverken et opløseligt eller uopløseligt, men Kromihydroksydet skulde straks be- 

 gynde at udfældes. Dette kunde direkte verificeres, hvis man kunde filtrere del 

 dannede Bundfald fra og undersøge, om det virkelig er Kromihydroksyd, og om 

 der er fældet saa meget, som ovenstaaende Ligning forlanger. Men det har des- 

 værre ikke været mig muligt at filtrere det Bundfald fra, som faas med mindre 

 end tre Ækvivalenter Natron. Det løb gennem de tætteste Filtre. 



Efter at tre Molekyler Natriumhydroksjd er tilsat, faas et skarpt Knæk i 

 Kurven, som hidrører fra, at de nu tilsatte Hydroksylioner forbliver i Opløsningen 

 og forøger Ledningsevnen. At delte Punkt maatte være skarpt, kunde man have 

 sluttet af, at man udmærket godt kan titrere Saltsyren i Kromiklorid med Natrium- 

 hydroksyd, naar man bruger Fenolflalein som Indikator (Rf,coiira). 



Altsaa ogsaa det blaa Kromiklorids Forhold ved Natrontilsætning tyder paa, 

 at dets Hydrolyse foregaar efter Ligningen CrClj— H.,ü == CrCl.,<)H ^ HCl. 



At Ferrikloridets Hydrolyse foregaar efter et lignende Skema FeCl^— H.,() 

 = FeCloOH HCl, har Goodwin') gjoi-l sandsynligt, idet han har fundet, at med 

 stigende Fortynding nærmer Hydrolysen sig mere og mere til al have frigjort ' n af 

 al Saltsyren i Ferrikloridet. Men Goodwins Metode til Hydrolysebestemmelsen maa 

 være unøjagtig. Naar man af hans Hydrolysegrader (« i Tabel 10) beregner en 

 Hydrolysekonstant {K), faas nemlig Værdier, der varierer meget stærkt med den mo- 

 lære Koncentration (m). 



') Zeitsclir. 



