29 



Baser og giver Roseosalte med Syrer. Alle tre Salte indeholder ganske vist i den 

 Form, i hvilken man først faar dem fældet, 2 Molekyler Vand mere end ovenfor 

 angivet. Men disse Molekyler gaar let væk, og det synes ikke, at del ene af dem 

 er stærkere bundet end det andet, hvilket man dog skulde vente, hvis der var et 

 af Vandmolekylerne, der indgik i Konstitutionen paa samme Maade som Vand- 

 molekylet i Roseosaltene. 



Werner og Klien ') har fremstillet nogle basiske Tetraquodiaraminsalte, som 



de tillægger følgende Formler 



Cr 



(OH.,), 



O 

 Cl' 





O 

 Bl' 



Cr 



{OH,) 



(NH,), 



OH 

 SO^' 



For den frie Base finder de Sammensætningen: 



[Cr(^'H.,)„JHJ)),]{OH),^ 1 H,0. 



Disse 4 Forbindelser indeholder tilsyneladende det uforandrede Radikal 

 [Cr(NHj)o(H20),]. Men naar man, hvad der dog er sandsynligt, betragter det ba- 

 siske Klorid og Bromid som Hydroksylforbindelser, har de begge et Molekyle Vand 

 mindre end de normale Salte. 



Jeg har endnu kun at nævne to af Jørgensen fremstillede basiske Salte : 



[Co(NH,),{OH,J,] ^^"^■^) 



Basisk Diaquotetrammiukobolti- 

 sulfat. 



XI/-« /^ OH a • OH ... 



Basisk Aquotetramminuitritokoljolti- 

 klorid. 



Disse basiske Salte indeholder lige saa meget Vand, som de tilsvarende Salte 

 har Konstitutionsvand. Naar jegaser bort fra basiske Salte af Erythro- og Rhodo- 

 saltrækkerne og lignende komplekse Metalam moniaksaltrækker samt naturligvis fra 

 basiske Salte med kompleks basisk Karakter, har jeg hermed nævnt de hidtil frem- 

 stillede basiske Kobolti- og Kromisalte. 



Det forekommer mig, at den hyppige Eksistens af basiske Salte med unormal 

 Sammensætning til Trods for de ogsaa forekommende normalt sammensatte For- 

 bindelser dog beviser, at de basiske Salte har et mindre Indhold af Konstitutions- 

 vand end de tilsvarende Salte. Thi kun naar man antager dette, faas en ensartet 

 Opfattelse af de basiske Saltes Bygning, idet de ekstra Vandmolekyler, som nogle 

 af Saltene da indeholder, kan antages bundne paa lignende Maade som de ekstra 

 ^'andmolekyler, der findes i mange Luteo- og Roseosalte. 



Man kan altsaa forklare den ringe Dissociation (Styrke) af disse Baser ved 

 at antage, at de er Hydroksyloforbindelser med Hydroksyl i den indre Sfære. Op- 

 løst i Vand gaar de i ringe Grad over til de egentlige Baser, der indeholder 



') Werner og Klien: Ber. d. deut. cliem. Ges. 35, 277 (1902). 

 -) Jørgensen: Zeitsclii-. f. anor. CIi. 1(5, 184 (1898). 

 3) Jørgensen: Zeitsclir. f. anol-. Cli. 7, 295 (1894). 



