30 



Hydroksyl grupperne og Sallrækkens Kaiion uforandrede i Forbin- 

 delse med hinanden. Det er den paa denne Maade omsatte Brøkdel af det basiske 

 Salt, hvis normale efter Ostwald-Waldens Regel foregaaende eleklrolytiske Disso- 

 ciation bestemmer Hydroksylionkoncenlralionen i Opløsningen, d. v. s. Basens Styrke'). 



Da disse basiske Salte reagerer øjeblikkeligt med Syrer, niaa man antage, al 

 Ligevæglen mellem komplekse Hydroksyloforbindelser af Kobolt og Krom og de 

 egentlige Baser indstiller sig øjeblikkeligt. 



De basiske Kromiforbindelser med skjult basisk Karakler, som ikke omsætter 

 sig hurtigt med Syrer, kan da ikke være komplekse Hydroksylforbindelser, men 

 maa have en anden Bygning. De er rimeligvis komplekse Iltforbindelser, inde- 

 holder altsaa Kromatomer forbundne med et Iltatom; de er an h yd ro basiske og 

 er byggede efter Skemaet = Cr — O — Cr --= , ikke efter = Cr — OH. Herfor taler 

 ogsaa, at de — hvad jeg senere skal komme nærmere ind paa — virkelig synes 

 at være Polymerisationsprodukler med flere Kromatomer i Molekylet. 



Herefter ligner de komplekse Hydroksylforbindelser af Krom de komplekse 

 Kromifluorider, idet disses Dannelse ogsaa foregaar meget hurtigt ved Tilsætning af 

 Fluorider til Kromisalte, medens de komplekse Iltforbindelser svarer til de kom- 

 plekse Kromiklorider, -sulfater, -acetater o. s. v., hvis Dannelse ved almindelig Tem- 

 peratur ikke foregaar øjeblikkeligt. 



Jeg behøver ikke at sige, at jeg ikke selv opfatter Bemærkningerne paa de 

 sidste Sider som fastslaaede Paastande. De er Udviklingen af en Tankegang, som 

 det er nødvendigt at faa tænkt igennem og prøvet med Erfaringen. Og der er 

 sikkert en sand Kærne i Bemærkningerne. Maaske kan man efterliaanden naa til 

 en anden Forestilling om, hvad der foregaar ved den eleklrolytiske Dissociations- 

 proces, end man nu har. Det er i hvert Fald af Betydning at faa undersøgt de 

 Forskelligheder, som der findes mellem den saakaldte elektrolyliske Dissocialions- 

 proces og almindelige kemiske Processer. 



5. Sammenligning mellem det blaa Kromiklorids og 

 Aluminium- og Ferrikloridets Hydrolyse. 



Af de foreliggende Bestemmelser af Aluminium--) og Ferrikloridets-') Lednings- 

 evner har jeg beregnet disse Stoflers Hydrolyse om igen. Ley-') har tidligere af de 

 samme Tal beregnet Aluminiumkloridels Hydrolyse i '/loai molær Opløsning til at 

 være 4,.5 "/n (al Saltsyren frigjort = 100). Dette svarer til 13,-5 "/o Hydrolyse efter 

 Ligningen AICI3+ H^O = AlCl^OH -\- HCl Jeg finder 16,6 "/o. Hans Beregnings- 

 maade er imidlertid, som han selv bemærker, i flere Punkter ikke korrekt. Og at 

 Goodwins') egen Beregning af Ferrikloridets Hydrolyse af Ledningsevnen er uheldig, 



') Sammenlign med den sædvanlige Forklaring af Ammoniakvands svagt basiske Karakter. 

 ■-) Ley: Zeitschr. f. phys. Ch. 30, 245 (1899). 

 "J Goodwin: lb. '21, 1 (1896). 



