40 



ringe Mængde organisk Stof (fra Vadskningen med Acetone) eller lidt Kromsyre ') 

 (fra Fremstillingen af Kromsyre). Naar disse Stoffer paa Platinet blev redncerede 

 af Brinten, kunde de virke forstyrrende. Imidlertid forekommer det mig ikke rime- 

 ligt, at de smaa Mængder, som her kan være Tale om, skulde virke saa kraftigt. 



Et Par Forsøg ved 0° gav ogsaa uoverensstemmende Resultaler. Mit Haab om, 

 at Kromikloridets langsommere Omdannelse ved denne Temperatur skulde bedre 

 F"orholdene, blev ikke bekræftet. 



2. Det grønne Kromiklorids Hydrolyse beregnet ved 

 Ledningsevnebestemmelser. 



Den Metode, som jeg har anvendt til Bestemmelse af det blaa Kromiklorids 

 Hydrolyse ved Hjælp af Ledningsevnebestemmelser, egner sig ikke for det grønne 

 Klorid, da Bestemmelserne af Ledningsevnen, især af de fortyndede Opløsninger, er 

 for unøjagtige, og endvidere Hydrolysen af grønt Klorid er langt svagere end af det 

 blaa. Jeg har derimod bestemt Hydrolysegraden af den Aftagen i molær Led- 

 ningsevne, som grønt Kromiklorid viser ved Tilsætning af smaa Salt- 

 sy re mængder. Denne Metode kan opfattes som en Modifikation af en Metode, 

 som Walker"-') først har anvendt og som siden Bredig-'), Winkelblech*), Lev'') og 

 Stieglitz og Derby"), har udviklet. 1 Følge disse Forskere har man 



hl == (1 -^ «) /'». + « • ^m {HCl) , 



hvor /„i er Saltets fundne molære Ledningsevne, /' det ikke hydrolyserede Salts 

 molære Ledningsevne og å{HCI) Saltsyrens molære Ledningsevne, alle ved samme 

 Koncentration (in)''), a er Hydrolysegraden. Man har da 



^111 ~r- ^ in 



" ~ ;,„(HC/)^/',„- 



For at benytte denne Formel maa man have en Metode til Bestemmelse af /',„. Man 

 har sat /',„ lig Ledningsevnen af ikke hydrolyserede Salte, der er analogt byggede og 

 indeholder lige mange Atomer (f. Eks. Winkelblech*), Stieglitz og Upson")). Bredig 

 finder /'„, ved at trænge Saltets Hydrolyse tilbage ved Tilsætning af det ikke disso- 

 cierede, altsaa ikke ledende. Hydrolyseprodukt og saa maale Ledningsevnen. Jeg har 

 i mit Tilfælde kun kunnet trænge Hydrolysen tilbage ved at tilsætte det dissocierede, 

 altsaa ledende. Hydrolyseprodukt, nemlig Saltsyre")- Da nu Beregningen af Saltets 



') Kloridet gav iUke Kiomsyrereaktion med Brintoverilte. 

 -) Wamjek: Zeitschr. f. pliys. Ch. 4, 319 (1889). 

 •') Bredig: Zeitsclir. f. phys. Ch. 13, 213, 320 (1894). 

 ^) WiN'KEi.iiLECH: Zeitschr. f. pliys. Ch. 3«. 556 (1901). 

 S) Ley: Zeitschr f. pliys. Ch. 30, 233 (1899). 

 ^) SxiEGLrrz og Derby: Amer. Chem. Journ. 31, 449 (1904). 



') Bredig benytter dog for X{HClj stadig en og samme Værdi. Ley benytter Værdien for uendelig 

 Fortynding. 



") SriEGLrrz og Upson: Amer. Chem. .lourn. 31. 466 (1904). 



•') Ley har antydet denne Methode, men ikke benyttet den. Zeit.selir. f phys. Ch. 3(1, 237 (1899). 



