45 



forskellige Udtalelser om, at Tilsætning af Saltsyre (Weinland og Koch ')) og Sal- 

 petersyre (Pfeiffer-)) fik Overgangen til at foregaa langsommere end i rent Vand. 

 Saadanne Processer, som forsinkes ved Tilsætning af fremmede Stoffer — som kata- 

 lyseres negativt — er kun lidet undersøgte. Der var altsaa her et Punkt, som for- 

 øgede Interessen ved denne Proces. 



Jeg inaatte først vælge en Metode til at følge Processen. Efter Wernek og 

 GuBSERS Arbejde at dømme forekom det mig at være altfor unøjagtigt at bestemme, 

 hvor meget Klor der blev fældet af Sølvnitrat i Kulden. Jeg prøvede derfor slet 

 ikke denne Metode. Jeg vil imidlertid bemærke, at Weinland og Kochs Arbejde 

 over Klorets Fældelighed i Kromiklorid og mine egne senere Erfaringer har bragt 

 mig til at tro, at denne Metode dog vilde kunde give nogenlunde gode Resultater. 

 En kolorimetrisk Metode vilde aldrig kunne blive saa nøjagtig, som jeg ønskede 

 det. Den vilde altid beholde et kvalitativt Præg. Derimod prøvede jeg at følge 

 Forøgelsen i Klorionernes Antal ved Hjælp af en Kalomelelektrode. 



En Kviksølvkalomelelektrodes Potential forandres som bekendt kun, naar Op- 

 løsningens Klorionindhold bliver større eller mindre. Jeg undersøgte et Element af 

 Sammensætningen: Hg HgClü,(n-n A'CZ-OpLi 1-n A'C/-Opl. 10,01-m grønt CrCl.^HgCi\ Hg 

 ved Værelsets noget vekslende Temperatur (12'' — 14°) og fandt følgende Spændinger. 



Ta hel 17. 



Potential af Elementet Hg HgCl O,oi-n Å'C/-Opl.| 1-n A'C/-Opl. |0,01-/n 



grønt CrCi.HgCr Hg ved ca. 13". 



t (i Minutter): 3 8 16 36 120 270 2 Dage 



71 (i Millivolt): 2 3,-5 5 8 12,-5 15,5 17 25,5 



/ betegner Tiden regnet fra den første Aflæsning, som fandt Sted et Par Mi- 

 nutter efter, at Opløsningen var fremstillet. Tallene for tz, Spændingen i Millivolt, 

 viser, at Elementet, i det Øjeblik Kromikloridopløsningen fremstilledes, meget nær 

 maatte have Spændingen O, d. v. s. en Opløsning af grønt Kromiklorid indeholder i 

 første Øjeblik lige saa mange Klorioner som en Kaliumkloridopløsning af samme 

 molære Koncentration. I Løbet af to Dage steg Potentialet til 25,5 Millivolt, hvilket 



RT c 

 efter Formlen tt = — • In ' svarer til , at Klorionkoncentrationen er bleven 2,8 



Gange større. Dette stemmer ganske med, at Werner ad andre Veje har vist, at i 

 det blaa Kromiklorid er alle tre Kloratomer ioniserede. Det fremgaar af Maalin- 

 gerne, at man kan bruge denne Metode til at følge Processen. Men denne Maale- 

 metode bliver dog vanskelig saa let at udføre og saa nøjagtig i sine Angivelser som 

 den Metode, jeg bestemte mig til at anvende, nemlig Maaling af Forandringen i Op- 

 løsningens Ledningsevne, idet jeg satte den kemiske Proces proportional med Led- 

 ningsevnens Forandring. Baade Speransky og Werner og Gubser har paavist, at 



') Weinland og Koch: Zeitschr. f. anor. Ch. 3it, 296 (1904). 

 ■-) Pfeiffer: 1. c. 





