58 



Jeg har funden følgende Ledningsevner for omdannede Opløsninger af grønt 

 Kromiklorid. I 0,00322 molær Opløsning efter 1 Dags Henstand') ved 25° /, = 394,5, 

 og i 0,01074 molær Opløsning efter 2 Dages Henstand') ved 25° / = 340,0, medens 

 man efter de tidligere anførte Bestemmelser af blaa Kromiklorids Ledningsevne ved 

 25° finder henholdsvis Å =- 394,5 og / = 340,5. Disse Tal tyder virkelig paa, at de 

 to Slags Opløsninger meget nær er ens. Men et mere direkte Bevis for, at Pro- 

 cessen ved 25° gaar til Ende praktisk talt, faas ved at undersøge, hvormeget Klor 

 der ikke fældes med Sølvnitrat i salpetersur Vædske. 



Til 50 ccm. af en 0,01 molær Opløsning af grønt Kromiklorid, som havde 

 staaet i 12 Dage ved 25°, sattes 10 ccm. fortyndet Salpetersyre og derpaa et lille 

 Overskud af Sølvnitratopløsning (1,5 ccm. 0,1 norm. Oplosning). Efter Frafiltrering 

 af Klorsølvet kogtes Filtratet et Kvarter. Herved blev det ikke uklart, men ved 

 Afkøling blev Opløsningen opalescerende. Uklarheden skønnedes at være lidt 

 mindre end den, der under lignende Omstændigheder frembragtes af 1 Draabe 0,1 

 norm. Saltsyre. En 0,01 nujlær Opløsning af blaat Klorid forholdt sig akkurat 

 paa samme Maade efter Henstand ved 25°. Af disse Forsøg kan sluttes, at lidt 

 mindre end V?.ou af Kloret er fast bunden i den omdannede Opløsning. Hvis 

 det fast bundne Klor findes i Form af Monoklorokromiklorid [CrCl] Cl.,, svarer 

 dette til, at lidt under en Procent af Ki'omet findes i Form af denne Forbindelse. 

 Denne Reversibilitet er ikke større end, at vi kan se bort fra den ved Undersøgelsen 

 af Reaktionens Kinetik. 



I 0,01 norm. Saltsyre foregaar Omdannelsen næsten lige saa fuldstændigt, 

 hvilket Forsøg, analoge med de foregaaende, viste mig. 



10 Ccm. 0,05 molær Opløsning af grønt Kromiklorid, som havde staaet ved 25° 

 i en Maaned, brugte 15,80 Ccm. Sølvopløsning og efter Kogning endnu 0,1 (i Ccm., 

 hvilket svarer til et Indhold paa ca. 3 "/o Monoklorokromiklorid. 



7. Kromikloridprocessens Kinetik. 



For at bestemme, af hvilken Art Reaktionsforløbet var, begyndte jeg med at 

 sammenligne Omdannelsen af det grønne Klorid med Reaktioner af 1., 2. og 3. 

 Orden. I Tabel 35 er beregnet de Tider, der hengaar til, at 10, 20, 30 o. s. v. Pro- 

 cent af Omdannelsen er foregaaet, idet der overalt til Tidsenhed er valgt den Tid, 

 i hvilken Halvdelen af Processen forløber. Ostwald-) anbefaler ved saadanne 

 Sammenligninger at vælge Tidsenheden, saa at Begyndelseshastigheden bliver 1 

 overalt. Men jeg mener, at det er bedre til Tidsenhed at vælge den Tid, Halvdelen 

 af Processen bruger, fordi denne Metode bringer de forskellige Omdannelser til at 

 falde mere sammen og derfor bedre egner sig til at vise, om der virkelig er Forskel 

 eller ej. 



') At Omdannelse da er færdig, fremgaar af Tabel 18 og 19. 

 ■-) OsTWALu; Handbuch der allg. Ch. II. 2, 228 (I89() — 1902). 



