110 



langsomt indgaar kompleks Forliindelse med Kromiioiien. Del er bekendl, al ved 

 Henstand af en Kromalunopløsning gaar en Del af Svovlsyren over i en Form, 



hvori den ikke fældes med 

 Baryumklorid. 



Hvis Recouras Klorid- 

 sulfat virkelig er Monokloro- 

 kromisulfat, maa man med 



22(1 



210 



200 



190 



180 



170 



160 



150 



130. 



120 



Tilnærmelse kunne beregne 

 dets Ledningsevne ved fra 



Monoklorokrom i kloridets 

 Ledningsevne 208,6 at trække 

 den Forskel, som for andre 

 divalente KalioneiY findes 

 mellem Sulfatels og Kloridets 

 Ledningsevner. Af Angivel- 

 serne i Kohlrausch og Hol- 

 HORNS Leitvermögen der 

 '/400 800 1200 1600 2000 2400 2800 3200 3600 4000 4400 48«) 5200 Elcktrolyte beregnes denne 

 Kig. (i. Den molære Ledningsevne af nyt Klorosulfat (l)iklorokromi- Forskel for Magnium til 64,4, 

 kromisiilfat), I, og Recour.^s Kloro.sulfat (Monoklorokromisulfat), II. fgj-, Jvli|j|^el yg Kobolt til 74 



allsaa gennemsnitlig til ca. 70 (ved 25° og i 0,01 molær Opløsning). 208,5 -=- 70 er 

 138,5, hvilket allsaa skulde være Monoklorokromisulfatets molekylære] Ledningsevne 

 ved 25° i 0,01 molær Opløsning. Ovenfor blev fundet 140,0 for Recouras Kloridsulfat. 



Hvis det nye Kloridsulfat virkelig er Diklorokromi-kromisulfat, maa man kunne 

 beregne dets molekylære Ledningsevne ved fra Kalium-kroniisulfatets molære Led- 

 ningsevne (ved 25° i 0,005 molær Opløsning) 283,4') at trække den Forskel, som 

 findes mellem Kaliumklorids og Diklorokromiklorids molære Ledningsevner (141 — 98 

 = 43) og derpaa dividere med 2. Denne Regning giver 120, medens ovenfor blev 

 funden 125 for det ny Kloridsulfal. 



Da den Proces, ved hvilken Svovlsyre bliver kompleks bunden, gaar meget 

 langsommere for sig end Fraspaltningen af Klorion, kan man med Tilnærmelse be- 

 regne en Hastighedskonstant for Fraspaltningen af Klorion af Iagttagelserne i den 

 første Times Tid. Man skal dertil blot kende den Værdi, som Ledningsevnen vilde 

 have nærmet sig lil, hvis ikke Svovlsyren havde virket forstyrrende. Vi kan be- 

 regne den i)aa følgende Maade. Den maa være lig Ledningsevnen af en Blanding 

 af '/3 blaat Kromiklorid og '-/a blaat Kromisulfal, der er 0,01 molær m. H. t. den 

 blaa Kromion; denne Blanding maa med Tilnærmelse have en Ledningsevne paa 



'/:■. • 343,5 -) -f -/s . '/3 • 306,4 ■') = 216,0. 



') JoNiis Og Mackay: Amer. Chem. Joiirii. 1Î», 83 (1897). Omregnet ti) reciproke Ohm. 

 -) Det blaa Krom i klorids molære Ledningsevne i O.oi molær Oplosning ved 25° efter egen Iagttagelse. 

 ') Det blaa Kromisulfats molære Ledningsevne i O.oor. molær Opløsning ved 25° efter Jones og 

 Mackay: Amer. Chem. .lourn. 19, 83 (1897j. 



