216 14 



Vistnok har G. W. A. Kahlbaum') søgt at hævde, at ogsaa Priestlky allerede 

 1771 har opdaget Ilten og allerede da har erkjendl dens Egenskab at underholde 

 Liv og Forbrænding, og han tilføjer: Scheele er maaske Priestley overlegen 

 deri, at han som øvet Kemiker havde Kjendskab til et større Antal Frenistillings- 

 maader: „eine Priorität der Entdeckung ist ihm jedoch nicht zuzuschreiben". Heri 

 tager Kahlbaüm dog sikkert fejl. 



Grunden til hans Fejltagelse er bl. a. den, at han udelukkende har holdt sig til 

 Priestley's Afhandling: „Experiments and Observations on different kinds of air" 

 saaledes som den foreligger i Phil. Trans. 1772 -j, men overset nogle Ændringer, 

 som Priestley foretog deri, da han snart efter udgav Afhandlingen i Bogform. 



I det nævnte Bind af Phil. Trans, hedder det nemlig S. 245 : „All the kinds of 

 fafctitious air on which I have yet made the experiment are highly noxious to 

 animals, except that which is extracted from Saltpetre, or alum, but in this even 

 a candle burned just as in common air. In a quantity which I got from saltpetre ') 

 a candle not only burned but the flame was increased, and something was heard 

 like a hissing, similar to the decrepation of nitre in an open fire. This experiment 

 was made when the air was fresh made, and while it probably contained some 

 particles of nitre, which would have been deposited afterwards". 



Men i den samme Afhandling i Bogform') har Priestley strøget det ovenfor 

 fremhævede „to animals' og ved „in common air" tilføjet følgende Anmærkning, 

 som slet ikke findes i Phil. Trans.: „Experiments of which an account will be 

 given in the second part of this work, made it probable, that though a candle 

 burned more than well in this air, an animal would not have lived in it. At 

 the time of this first publication (nemlig i Phil. Trans.), howewer, I had not idea 

 of this being possible in nature". Del Sted, Priestley her sigter til, er Exp. a. 

 Obs. Vol. I, Part II, S. 215, hvor han beskriver den Forandring, der foregaaer med 

 Kvælstoftveilte, naar den henstaaer længere Tid med Jernsøm over Kvægsølv: „it 

 (NO) was transformed into a species of air with properties which, at the time of 

 my first publication on the subject '^), I should not have hesitated to prononce im- 

 possible viz. air in which a candle burns quite naturally and freely, and which 

 is yet in the highest degree noxious to animals". Og for at der ikke skal være 

 ringeste Tvivl om Priestley's Mening, siger han, efter at han har opdaget Ilten, 

 om den Luft, han havde faaet af Salpeter''); „At the lime of my last publication I 

 conjectured, that this air was phlogistica ted nitrous air" (o: Kvælstofforilte), 



1) Chemiker Zeit. 1897, Nr. 30, S. 283. 



2) Medens Hovedafhandlingen er læst i Royal Society 12., 19. og 26. Marts 1772, maa det her om- 

 handlede Afsnit: Miscellaneous Observations skrive sig fra Slutningen af Aaret eller fra Begyndelsen af 

 1773; thi der omtales heri Forsøg fra 6. Nov. 1772. Det paagjældende Bind af Phil. Trans, er først ud- 

 kommet 1773. 



ä) Før Nov. 1771; sml. nedenfor S. 21. 

 ') E.\p. a. Obs. Vol. 1, 155, London, 1774. 

 ^) I Phil. Trans. 1772, 210. 

 '^) Exp. a. Obs. Vol. 2. 87, London, 1775. 



