15 217 



„bul now" (o: efter 18. April 1775) „I think it must have been depflogisticated 

 air" (o: lit). 



Det fremgaar heraf, som det synes mig, med fuld Sikkerhed, at Priestley 

 1771 har betragtet den Luft, han fik ved Glødning af Salpeter, som almindelig Luft, 

 hvori der endnu svævede nogle Salpeterpartikler. Men saasnart han havde opdaget 

 Kvælstofforilte, mente han, at hin Luft af Salpeter var identisk med dette, og først 

 efter 18. April 177Ô forstod han, at den maatte have været Ilt. 



lovrigt glødede Phiestley 1771 Salpeteret i et Bøsseløb, som blev stærkt an- 

 grebet derved : den Ilt, han fik, maa derfor have været meget uren, og i Virkelig- 

 heden lykkedes det ham ikke senere paa den Maade at faa en Luft, hvori et Lys 

 kunde brænde. Det var først meget senere, i 1775, at han som Borch, Hales og 

 Scheele anvendte en Glasretort til Glødning af Salpeteret og da ogsaa lik ren 

 Ilt deraf 1). 



Men ogsaa af følgende Forsøg slutter K,\hlbaum, at Priestley har opdaget 

 Ilten samtidig med Scheele. Den 6. Nov. 1772 fandt P. nemlig, den Luft, han, 

 over et Aar tidligere, havde faaet af Salpeter (altsaa den, hvorom der ovenfor 

 har være Tale) i højeste Grad fordærvet, men kunde ved at vadske den med Regn- 

 vand igjen gøre den ligesaa god som tidligere-), saa at bl. a. et Lys brændte meget 

 godt deri. Dette gjengiver Kahlbaum saaledes : „Diese Luft fand er dann verdorben, 

 konnte sie aber durch Umschütteln mit Wasser wieder in gute, d. h. dephlogisti- 

 cierte Luft, gleich Sauerstoff, verwandeln, so dass auch ein Licht darin fortbrannte". 

 Denne Kahlbaum's Definition af „gute" ved „dephlogisticierte Luft, gleich Sauerstoff" 

 findes der selvfølgelig ikke et Ord om hos Priestley, og det vilde jo ogsaa være 

 umuligt, da P. først bruger Udtrykket „dephlogisticated air" om Ilten efter 8. 

 Marts 1775 3). 



Hele den paagjældende Udtalelse af Priestley fra 6. Nov. 1772 er desuden 

 ganske uklar. Det er ligesaa uforstaaeligt, at den Luft, han havde faaet ved Glød- 

 ning af Salpeter, og som strax var „perfectly wholesome", ved et Aars Henstand 

 kunde blive „in the highest degree noxious", som at han ved at vaske den i Regn- 

 vand „quite ten minutes" kunde faa den „restored to its former perfectly whole- 

 .some state". Og det synes ganske ubegribeligt, at hans Tilføjelse til disse ufor- 

 staaelige Angivelser: „This series of facts relating to air extracted from nitre appear 



1) Exp. a. Obs. •», 8« 89. 



-) At Rystning med luftfrit Vand (agitation in a trougli of water, deprived of its air) gjor alle 

 Slags fordærvet I^uft god, betragter P. (Exp. a. Obs. 1, 95) som et ganslie almindeligt Faktum: „I shall 

 observe once for all, that this proces has never failed to restore any kind of noxious air, on which I 

 have tried it". Denne besynderlige Fejltagelse imadegaaer Schekle strax: „Genom skakning med vatten 

 har aldrig skamt luft kunnat gøres god, saasom Priestley uppgifver" (Nov. 1775; Nordensk. S. 82). Se 

 ogsaa „Ueber Luft und Feuer § 9;i (Werke 1, 215). Morsomt nok bemærker Kihwan i sine Anmærkninger 

 til ScHEKi.ifs Bog. at naar det ikke lykkedes Scheele, var det, fordi han rystede med \'and. som ikke 

 var i Berøring med den atmosfæriske Luft. „licobachtet man aber diesen Umstand, so geht der Versuch 

 allezeit gut von statten" (Scheeles Werke 1, 217). 



ä) Exp. a. Obs. 2, 49. 



