218 16 



to me to be very extraordinary and important, and, in able hands, may lead to 

 considerable discoveries" - af Kahlbaum aabenbart, men tydelig nok ganske med 

 Urette, betragtes som en Forudanelse om Iltens store Betydning. Den Mand, som 

 endnu 1. Marts 1775 var l'uldl overbevist om, at der ikke var nogen Luft, som var 

 bedre end den almindelige'), kan ikke i 1772 have forudanet Iltens Betydning, end 

 sige da opdaget den 1771. 



Før jeg gaar over til Iltens Fremstilling af del røde Kvægsølvilte, skal jeg 

 erindre om, at man allerede forlængst havde fremstillet denne Forbindelse ved lang 

 Tids Ophedning af Kvægsølv i Luften. Forsøget omtales allerede c. 1300 i det be- 

 rømte Skrift: Summa perfectionis magisterii -'). Forfatteren af dette Skrift mener, 

 at Kvægsølv bestaaer af Jord og Vand, hvilket sidste er Grunden til, at det er fly- 

 dende. Del er vel vanskeligt, siger han, at uddrive delte Vand, saa at Kvægsølvets 

 Jord (det røde Kvægsølvilte) bliver tilbage, men del lader sig dog gjøre ved lang 

 Tids Opvarmning af Kvægsølvel i en langhalset Kolbe, og han fremhæver ud- 

 trykkelig, at denne skal være aaben, for at Fugtigheden kan slippe bort-'). 



I et lille Skrift, Clavis philosophorum, der selv angiver sig at være fra 1489, 

 men først vides at være Irykt 1(513'), meddeler Forfatteren, den ellers næsten ube- 

 kjendle Paul Eck fra Sultzbach, at Kvægsølvels Kalcination foregaar lettere, naar 

 man anvender Sølvamalgam. Paa min Anmodning har Cand. polyt. Farsöe op- 

 varmet to langhalsede Kolber, hvoraf den ene, A, indeholdt 10 g. Kvægsølv og 5 g. 

 Sølv, den anden, B, derimod alene 10 g. Kvægsølv, i hengere Tid ved Siden af hin- 

 anden i et Bad paa 280° til 310°. Efler omtrent 3 Døgn viste Vægtforøgelsen, at i 

 A over Halvdelen, i B næppe '/u af Kvægsølvet var iltet. For saa vidt har den 

 gamle F'orfatler altsaa fuldkommen Ret. Men naar Hoefkr''), mener, at Paul Eck 

 har iagttaget denne Vægtforøgelse, og Kopp"), sandsynligvis efter Hoefkr, gjen- 

 tager, at Eck bestemt taler om, al Metallerne blive tungere ved Forkalkningen, 

 saa beroer dette paa en Misforstaaelse. Og det samme gjælder i endnu hojere 



') Exp. a. Obs. 2, 41. 



^) Summa betragtedes længe som en latinsk Oversættelse af et arabisk Værk af Geber (Djaber), 

 men har efter Behthelot (La chimie au moyen âge 1, 293, Paris 1893) en helt anden Karakter end den 

 virkelige D.iahers Arbejder og indeliolder overhovedet intet, som tyder paa, at den er en Oversættelse 

 fra arabisk. Bogen citeres ikke af Ai.behtus Maonus eller Vincent fra Beauvais; den kjendtes derfor 

 næppe i Midten af 13. Aarh., hvorimod man fra c. 1300 har talrige Haandskrifter af den. 



^) Uniformis est substantia argcnti vivi. quare non est possibile in brevi spatio tenijrøris per con- 

 servationem illius in ignc aqueitatem removere suam (Summa II cap. XVI). Coagulatur ex diuturaa 

 retentionc in suo igne cum vase vitreo, cujus Collum sit magnæ longitudinis et in ventro figuram am- 

 puUæ habeat cura continua colli ejus apertione, ut possit humiditas ejus evanescerc (cap. XVII). Mangeti 

 Bibi. ehem. 1, 539. Genevæ 1702. 



*} I ïheatrum chemicum, Argentorati 1()13, Vol. IV. 1134—46. 



^) F. Hoefer: Histoire de la Chimie 1, 446, Paris 1842. 



*) H. Kopp: Gesch. d. Chemie 3, 119. Braunschweig 1845. 



