224 22 



Ogsaa i den berømte Afhiinrlling, som Lavoisier læste i Akademiet d. 12. Nov. 

 1774, og hvori han beskriver sine Forsøg med Kalcinnlion af Bly og Tin i lilsmel- 

 lede Kar og derved beviste, at Vægtforøgelsen ved Forkalkningen hidrører, ikke, 

 som BoYLE havde meni, fra Ildpartikler, som trængte gjennem Glassets Porer, men 

 fra Lnft, som forener sig med Metallet'), bruger han Udiryk, som direkte sigle i)aa 

 Kulsyre (air fixe). Luften, siger han, er ved Forkalkningen bleven berøvet „la par- 

 tie fixable", jeg kunde næsten sige „la partie acide", som den indeholder^). Og 

 man kan ikke sige, at disse Udtryk jo ligesaa godt kunde passe paa en formodet 

 Ilt. Thi endnu i Marts 1775, da L. fremslillede Ilt af rødt Kvægsølville, ses det 

 af hans Laboralorieoplegnelser, at han ventede, al den Luft, der udviklede sig, 

 skulde være Kulsyre-'). 



I Sammenhæng hermed er det interessant at se, hvorledes Puiesti.ey opfat- 

 tede Luftens Rolle ved en Række Iltningsprocesser. Allerede 1772 og før havde han 

 foretaget en stor Række Forsøg med Luft') og fundet, at et over Vand eller Kalk- 

 vand afspærret Rumfang Luft formindskedes ved, al et Lys eller Svovl eller Kul 

 brændle deri, ved Dyrs Aandedrag, ved Forkalkning af Tin eller Bly deri, ved 

 Kvælsloflveille, ved Henstand deri af en Blanding af Jernfilspaan, Svovl og Vand 

 eller af frisk Oliefarve og paa flere andi-e Maader. Flere af disse Forsøg vare alle- 

 rede, som nævnt i det foregaaende, udførte af Hales og allerede af Mayow, hvilken 

 sidste Phiestley dog ikke nævner i hele sin Afhandling, skjont han kjender hans 

 Bog, idel han f. Ex. benægler, al Luften indeholder et pabulum vitæ''). Da han i 

 alle Forsøgene finder, at Luftens Rumfang formindskes omtrent '/t til ^/.o, og da i 

 alle Tilfælde den resterende Luft viser sig uskikket til Forbrænding og Aandedrag, 

 slutter han, at Aarsagen til Formindskelsen maa være den samme, nemlig at den 

 tilbageblivende Luft er bleven mætlel med Flogiston"), og han udvikler med stor 

 Skarpsindighed Konsekventserne af denne Ilypolhese '). Men senere'*), efter at La- 

 voisiEu's Opusc. phys. chim. var udkommet, mener Pkiestley, at Luftens Rum- 

 fangsformindskelse ved de nævnte Processer dog ikke alene beroer paa, at den for- 

 ener sig med Flogiston , men at der tillige sker en virkelig Dekomposition af 



') Sml. ovenfor S. 220 Anm. 1. 



'-) HoziKu: Observai. 4, 448, Dec. 1774. Den fuldstændige Afliandling (Oeuvres 2, lüö) lindes i 

 Hist. de I'Acad. for 1774, som forst udkom 177«. Men her er der aabenbart i Mellemtiden gjort væ- 

 sentlige Forandringer. Thi her hedder det, at det kun er den respiral)le Del af Luften, som forener 

 sig med Metallerne ved denne Forkalkning; at det, der bliver tilbage efter denne, hverken kan under- 

 holde Forbrænding eller Aandedrag, og at han bestemt maa antage, at Luften bestaaer af to forskjel- 

 lige Luftarter. 



') „On était bien persuadé que cet air ainsj' dégagé dune espèce de chaux métallique était de 

 l'air lixe et on lui a fait subir l'épreuve de l'eau de chaux. 11 l'a rendu un peu opale sans en occa- 

 sioner la précipitation". Se Bhiithei-ot: Revol. chim. S. 264. 



*) Exp. a. Obs. Part I; Phil. Trans. 1772, 147—252. 



^) Exp. a. Obs. 1, 71, 194, London 1774. 



") Phil. Trans. 1772. Han kalder den derfor (noget senere, Exp. a. Obs. 1, 17K, Note) phlogisti- 

 cated air, hvad siden i længere Tid blev det almindelige Navn paa Kvælstof. 



') Exp. a. Obs. 1, 140-141. 



») Ib. 1, Part II, 181, 187. 



