226 24 



til Metal, laber omtienl '/k i Vægl'). Med Hensyn lil den Explosion, Bundfaldene 

 give med Svovl, finder han del rel naturligl al liidlede den fra, al flere af dem 

 indeholdt en ringe Mængde Salpetersyre. Men hans Forsøg viste ham, at delte 

 ikke kunde være Grunden. Thi Explosionen var stærkest, naar de af salpetersur 

 Opløsning udskilte, vaskede og tørrede Bundfald ved passende Opvarmning var 

 blevne fuldstændig befriede for Salpetersyre, og det af Sublimat med Kalkvand 

 fremstillede exploderede ligesaa stærkt, uagtet del slet ikke kunde indeholde Sal- 

 petersyre. 



Man skulde synes, al Konsekventsen heraf maatte være, at Aarsagen lil Ex- 

 plosionen maatte søges i det, der var Grunden lil Vægtforøgelsen ved Forkalk- 

 ningen. Men noget saadanl faldt slet ikke Bayen ind: han antager, al Explosionen 

 hidrører fra Forbindelsen af Kvægsølv med Svovl. Del var ikke fra den Side, han 

 blev ledel til Iltens Opdagelse. Han fæster derimod sin Opmærksomhed paa Vægt- 

 forøgelsen selv. Han er, i Overensstemmelse med Lavoisiek, hvis Opuscules phys. 

 & chim. allerede da var ham bekjendl, paa det rene med, al Vægtforøgelsen maalle 

 skyldes „un fluide élasticpie" en I^uftarl. Men al denne ikke var Kulsyre, hvad 

 Lavoisier jo dengang var nærmest tilbøjelig lil al antage, beviser ban i Fortsættel- 

 sen af sil Arbejde, som udkom i April 1774-). Her gjentager han først sine tidli- 

 gere Forsøg over Reduktion af Kvægsølvkalk med Kul, der vare ganske analoge med 

 Lavoisier's Forsøg med Blyille og Kul (s. overfen- S. 222), hvad Bayen selv frem- 

 hæver. De give samme Resultat som før og kunne lige.som de ovennævnte Ex- 

 plosionsfænomener, som Kvægsølvkalken giver med Svovl, forklares ved Stahi.'s 

 I^ære, al Flogislon er nødvendigt lil enhver Melalkalks Reduktion. Man kunde nem- 

 lig antage, at Flogislon i de nannte Forsøg enlen nødte en Luftart, som i Kvæg- 

 sølvkalken var i fast Forbindelse med Metallet, til at give Plads for sig efter Af- 

 finitetens Love, eller at Flogislon tillige indgik i denne I^uftarts Sammensætning. 

 Men de Forsøg, han nu vil anføre, vise, at dette Raisonnement er falskt. Han 

 opheder nemlig forskjellige fældede, udvaskede og tonede Kvægsolvkalke uden 

 nogen Tilsætning i en Retort med Forlag, som er lorbundet med el Apparat, hvori 

 han kan samle den udviklede Luft over Vand og maale dens Rumfang, og finder 

 da, al i Gjennemsnil give 1 once -^ 6 grains'*) Kvægsølvkalk 7 gros 8 grains me- 

 tallisk Kvægsølv (90 "/u; beregnet 92,0) og desuden saa meget Luft som svarer til 

 4Ü onces Vand (d.e. 1224 cni-'; beregnet 1570 cm-' for lør Ilt ved Normalomstændig- 

 hederne). 



Om denne Luftarts nærmere BeskafTenhed vil han ikke udtale sig. Hans Me- 

 ning om den nænner sig — siger han — meget den (Meyer har om sin Acidum 



') Baumé havde, som Bayrn meddeler, fundet ,.; den ovenfor (S. 220) nævnte Kommission f;nuU 

 senere i Gjennemsnit ^^ r, (beregnet ^ir)- Fejlen hidrører naturligvis fra Vanskeligheden ved at fort:ette 

 Kvægsølvdampen fuldstændigt. 



•-) Roz. Obs. 3, 280. 



■') 1 once = 30,r>9g. = 8 gros; 1 gros = 3,82 g. = 72 grains; 1 grain = 0,053 g. 



