25 227 



pingue '). At Bayen antog sin I>ul'l:ni l'oiskjellig fra Kulsyre, frenigaacr aC, al han 

 fremhæver, at den ikke som denne er opløselig i Vand. At han ogsaa antog den 

 forskjellig fra almindelig Luft, folger af, at de manglende 58 grains efter hans Me- 

 ning paa det nærmeste repræsenterede Vægten af de udviklede 40 Oncemaal Luft. 

 Thi denne, siger han, kan meget vel veje en eller to Gange mere end atmosfærisk 

 Luft, uden at vi have Ret til at undre os derover. 



Den Slutning, han drager af sine F'orsøg, udtrykker han overordentlig klart. 

 Naar Kvægsolv gaaer over til Kalk, ligger det ikke i, at del taber Flogiston, men i, 

 at det forbinder sig med en Luftart, hvis Vægt er Grunden til den Vægtforøgelse, 

 som finder Sled ved Forkalkningen. Hans Forsøg lade sig ikke bringe i Overens- 

 stemmelse med Stahi/s Lære om Flogiston, og han vil derfor ikke længere bruge 

 samme Udtryksmaade som Flogistikerne. 



Først i Febr. 1775 ofïentliggjor Bayen sine Undersøgelser over Mercurius præc. 

 per se"-), der give ham ganske samme Resultater som de Kvægsølvkalke, han tid- 

 ligere har undersøgt. Dog nærme hans kvantitative Resultater sig endnu mere til 

 Virkeligheden : 1 once Merc. præc. per se giver ham 7 gros 18 grains Kvægsolv 

 (= 9o,5«/u; ber. 92,6) og 45 Oncemaal Luft (= 1377 cnr^; ber. 1586); 100 Dele Kvæg- 

 solv, opløst i Salpeter-syre, afdampet osv. give ham 106,4 "/o rød Kvægsolvkalk (ber. 

 108). Han fremliæver nu, al Kvægsølvkalkene have vist sig identiske, hvad enten 

 de fremstilledes ved FæMdning med kaustiske Alkalier, ved Inddampning med Salpeter- 

 syre eller ved simpel Kalcination. De give alle tilnærmelsesvis samme Mængde 

 fluide élastique, de opløses alle i fortyndede Syrer uden Brusning, og i dem alle 

 har Kvægsølvet mistet sin Evne til at amalgamere Guld. 



Han forkaster nu ikke blot Staiil's Lære, men ogsaa Meyer's Acidum pingue. 

 Ilden er kun en cause instrumentale, som bringer Metallet til at gaa i Forbindelse 

 med le lluide élastique. Dette maa, især efter de Forsøg, Lavoisier nylig') har 

 meddelt over Kalcination af Metaller i lukkede Kar, utvivlsomt hidrøre fra Luften^). 



') Disse originale Ansliuelser, som dengang, ikke uden Grund, vakte stor Opsigt, havde .Ion. F«. 

 Mkvf.r udviklet i sine „Chyni. Versuche z. niih. Erkenntn. d. ungelöschten Kalchs", Hannover og Leip- 

 zig, 1764. Jeg citerer 2. Udg. Hannover 1770. Naar Kalksten brændes, mener M., at den af Ilden op- 

 tager en egen .Syre, Causticum eller Acidum i)ingue, som gjør den kaustisk, og som kan overfores paa 

 (kulsure) Alkalier, der derved selv blivc-r kaustiske {S. 51). Naar Kvægsolv fældes af sine Oplosninger 

 med kaustiske Alkalier, skiller Acidum pingue sig fra Alkaliet og gaaer over paa Kviegsolvet, som der- 

 ved tiltager i Vægt (S. 220) og faaer den Egenskal) at lade sig oplose selv i Eddike og de svageste Syrer 

 {S. 231). Acidum jlingue forener sig ogsaa med Metaller ved deres Kalcination i Luften og er Aarsag til 

 den Vægtforøgelse, som derved finder Sted (S. 220). Saadanne Metalkalke f. E.\. Solverglod gjore ligeledes 

 (kulsure) Alkalier kaustiske, idet de afgive deres Acid, pingue til dem (S. 109). „Wenn das Causticum 

 an das (Juecksilber gebracht ist, und mit dem Feuer sehr stark getrieben wird, so sublimiret es sich 

 nicht zusammen: das Causticum gehet davon, und das (Juecksilber wird wieder lebendig" (.S. 201). „Das 

 Causticum ist eine sehwefelähnliche Mischung, die von allen andern Körpern in der Welt unterschieden 

 ist, die unzertrennlich und unzerstörlich ist" (S. 104). „Man hat wohl vieles auf Rechnung der Luft ge- 

 schrieben, woran das in ihr vorhandene elastische Causticum den meisten Antheil haben mag" (S. 195). 



-) Roz. Obs. 5, 155. 



^) 12. Nov. 1774 (sml. S. 224 ovenfor). 



■•) Allerede i .Ian. 1775 havde Raykn henledet Opmærksomheden paa en Rog, som ganske var gaaet 



I). K. U. Vklensk.Selsk. Skr,, 7. HæliUe, nnluiviili-nsU. ciji Tii;illiem. Afil IV. 3. 30 



