228 26 



Men hvilken af Luftens Bestanddele det er, er uvist. Sa'ilig tilstaaer han, at de 

 Forsøg, han selv har foretaget med denne Luftart, ere for faa, til at han tør ud- 

 tale sig nærmere om dens Natur. Dog anser han det for i høj Grad sandsynligt, 

 at naar man opløser Kvægsølv i Salpetersyre og ved Ophedning hefrier Kvægsølv- 

 nitratet for al Salpetersyre, saa hidrører den Luftart, den .saaledcs dannede røde 

 Kvægsølvkalk indeholder, fra Salpetersyren. Imidlertid er lians Udtalelser om dette 

 vigtige Punkt ikke ganske klare: det synes næsten, som om han mener, at det er 

 den samme Luftart, der udvikles ved Metallets Opløsning i Syren, som omdanner 

 Kvægsølvet til Kalk. Bayen kjendte aabenhart dengang ikke det ringeste til Priest- 

 ley's Forsøg med Ilten, der ogsaa først blev offentliggjorte lige i Slutningen af 

 1775 (sml. S. 214). Men selv havde han, som vi have set, allerede fremstillet denne 

 Luftart før April 1774 og publiceret sine Resultater i Frankrigs eneste Tidsskrift 

 for Kemi. Da der nu paa den Tid, i Begyndelsen af Halvfjerdserne, hvad Lavoisier 

 i en anden Anledning oplyser^), var et livligt videnskabeligt Samkvem mellem Eng- 

 land og Frankrig, da Priestley altid er vel underrettet om Lavoisier's Arbejder, 

 da han oftere citerer „Rozier's Journal" og derfor rimeligvis læste den, synes det 

 ret forunderligt, at en hel Række Afhandlinger, som Bayen's om Kvægsølvkalk, 

 ganske ere undgaaede hans Opmærksomhed, før han selv begyndte sine Undersø- 

 gelser over samme Emne. Men det ser virkelig saaledes ud. 



Hvorom alting er, den 1. Aug. 1774 ophedede Priestley Mercurius præc. per se 

 over Kvægsølv med et stort Brændeglas og fik en Luftart udviklet 2). Han, som 

 altid prøvede sine Luftarter med et brændende Lys, gjorde det naturligvis ogsaa 

 her og fandt, at Lyset brændte med en overordentlig kraftig Flamme, som meget 

 lignede den forstørrede Flamme, hvormed et Lys brænder i Kvælstotlbrilte. Paa 

 samme Maade forholdt sig ogsaa den Luftart, han fik af almindeligt rødt Præcipi- 

 tat. Da dette fremstilles ved Hjælp af Salpetersyre, antog han, at hin Egenskab 

 hidrørte fra eller stod i Forbindelse med den anvendte Salpetersyre, og da Mer- 

 curius calcinatus fremstilles ved Ophedning af Kvægsølv i Luften, antog han, at ogsaa 

 dette ved sin Kalcination havde optaget noget salpeteragtigt af Luften"'). Ogsaa af 

 Mønie, der jo tilberedtes paa lignende Maade, fik han samme Luftart, dog maatte 

 den her først befries for Kulsyre med Vand'). 



i Glemme, nemlig: Essais de Jean Rey, Doeteur en Medicine, sur la leclierche de la cause pour laijuelle 

 l'Estain & le Plomb augmentent de poids quand on les calcine, Bazas, 1630, og givet et meget interessant 

 Uddrag af den. (Roz. Obs. 5, 47). Men naar han mener, at Rey bidleder Vægtforøgelsen fra en For- 

 bindelse af selve Metallerne med Luft, tager han fejl. Hev siger, at Luften forener sig med Metalkal- 

 kene: „lequel air se mesle avecques la chaux & s'attache à ses plus menues parties: non autrement que l'eau 

 appesantit le sable que vous jettez & agitez dans icelle, par l'amoitir & adhérer au moindre de ses grains". 



') Oeuvres 2, 103. 



») Exp. a. Obs. 2, 34, London 1775. 



ä) Since the mercurius calcinatus is produced by exposing mercury to a certain degree of 

 heat, when eommon air has access to it, 1 likevise concluded that this substance had collected .some- 

 thing of nitre, in that state of heat, from the atmosphere. lb. S. Sf). 



*) Allerede Hales liavde faaet 34 cubick inches Luft ved stærk Opvarmning af 1922 grains Mønie 

 (Veg. Stat, Exp, CXIX), hvilket I^riestley dog ikke nævner. 



