230 28 



Vand, (hl det var Tilfældet med enhver Lnft uden Undtagelse, han havde prøvet 

 paa den Maade'), saa havde han dog ingen Fornio(hiing om, al den allerede fra 

 forsi af var skikkel til at indaandes. Paa dette Stadium stod hans Kjendskah til 

 Illen lige til 1. Marts 1775"^). Men paa dette Tidspunkt var Lavoisier, som vi 

 strax skulle se, kommet langt videre end Priestlkv i Kundskah om Iltens Egen- 

 skaher, Natur og Betydning. 



Det er interessant, at Scheele samtidig med og maaske allerede for Priestley, 

 men rigtignok mere indirekte, har givet Lavoisier Underretning om Ilten og dens 

 Natur. I et Brev af 30. Sept. 1774, som er fundet mellem Lavoisier's Papirer''), og 

 hvortil Koncepten er fundet mellem Scheele's Papirer*), takker Scheele Lavoisier 

 for Tilsendelsen af Opuscules phys. & chim. og beder ham tillige, da han ikke selv 

 har noget stort Brændeglas, ved Hjælp af sit at ophede Solvcail)onat. Men da den 

 Luft, som saaledes udvikler sig, indeholder fix Luft, maa den befries for denne ved 

 at lade Klokken, hvori den samles, staa i Kalkvand. ^C'esl par ce moyen que 

 j'espère que vous verres combien d'air se produit pendant cette réduction, et si 

 une chandelle allumée pouvait soutenir la flamme et les animaux vivre là dedans. 

 Je vous serai infhiiment obligé, si vous me faites savoir le résultat de cet ex])éri- 

 ment". Da vi nu af Scheele's Laboratorieoptegnelser '') vide, at han allerede 1771 

 — 72 havde underkastet Solvcarl)onat en tor Destillation og derved faact „aërem 

 lixum und die Hälfte Vitriollufl'' (altsaa ganske, hvad Ligningen: Ag^CO^ = 

 2Ag-|-C02+0 fordrer), medens der blev reduceret Sølv tilbage i Retorten^), er 

 det tydeligt nok, at Scheele ved dette Brev gav Lavoisier Anvisning til at frem- 

 slille ren Ilt og til al overbevise sig baade om dennes overordentlig ildnærende 

 Egenskaber og om, at Dyr levede fortræll'eligt deri. Men Lavoisier vides ikke 

 nogensinde at have gjort Forsøget, og det er, idetmindste paa det Tidspunkt, ikke 

 rimeligt, at han har forstaaet dets Vigtighed, ogsaa for hans egne Undersøgelser. 



Priestley's Meddelelse om de ualmindelig ildnærende P^genskaber, Bayen's 



Luftart havde vist, har derimod sikkert gjort el stærkt Indtryk paa ham. Han har 



anet, at der herved aabnedes Udsigt til Løsningen af det store Problem, han saa 



lang Tid havde tumlet med, Luftens Betydning for Forkalkning, Forbrænding og 



Aandedrag. Allerede i Nov. 1774 forelog han derfor nogle foreløbige Forsøg med 



Præcipitatum per se ved Hjælp af et Brændeglas. Den fuldstændige Undersøgelse 



af Problemet skete dog først 28. Febr., 1. og 2. Marts 1775 i Trudaine's') Privat- 



') Sml. ovenfor S. 217. 



°-) Exp. a. Obs. 2, S. 40. 



') Offentliggjort 1890 i Hevuc gOn. des .sciences pures et ai)pliquées 1, 1. 



■*) NoHDKNSK. s. 40{i. 



•■■) Ib. s. 460. 



") Foisoget beskrives ogsaa i „Uebcr Luft u. Feuer" S -ifi (Werlie 1, KlU) og i et E.xcerpt deraf, som 

 Gahn allerede har gjort i Nov. 1775 (Nordensk. S. 80). 



') .1. C. P. Tbudaine de Montignv, Generalintendant for Frankrigs Finantsvæsen og Æresmedlem 

 af Académie des Sciences, interesserede sig levende for Naturvidenskaberne og havde bl. a. paa egen Be- 

 kostning ladet forfærdige en Hullinse paa 4 Fods Diameter, som blev opstillet i Jardin de l'lnfant i 

 Oct. 1774. Se Hist. de lAcad. 1782, S. 62. Lavoisiek's Opuse. ph. & chim. cre dedicerede til ham. 



