234 32 



at en vis Mængde Flogistun kun kunde forene sig med en vis Mængde Luft. Men 

 Spørgsmaalet var, om del forsvundne Flogiston findes i den resterende Lnft, eller 

 om den forsvundne Luft liar forenet sig med de flogistonlioldige Stoiter. Det første 

 Alternativ forkaster Scheele, fordi han ved at veje den resterende Luft i en tynd- 

 vægget Kolbe') fandt dens Vægtfylde mindre end Luftens. Thi Flogiston er dog i 

 ethvert Tilfælde noget materielt og maa derfor have Tyngde. Paa den anden Side 

 lykkes det ham ikke at linde den forsvundne Luft i de flogislicerende Substantser, 

 efter at de vare paavirkede af Luften. Men saa meget er ham klart, at almindelig 

 Luft beslaaer af to Luftarier, af hvilke den ene, som udgjor omtrent '/a eller '/4 af 

 Luften, er særlig skikket lil al tiltrække Flogiston, den anden derimod slet ikke. 

 Ved egentlige Forbrændingsfænomener finder han, at der forsvinder et ganske lig- 

 nende Rumfang Luft. Han opvarmer Fosfor i en lukket Flaske, hvorved det tæn- 

 des og danner et hvidt Pulver af tør Fosforsyre; han lader Fosfor ligge hen i en 

 vel tillukket Flaske. I begge Tilfælde viser det sig, naar Flaskerne aabnes under 

 Vand, at der er forsvundet '/:> til '/i af Luften. I et overordentlig elegant Forsøg 

 finder han, at naar Brint brænder i el over Vand afspærret Rumfang Luft, slukkes 

 Flammen, naar ^'r. af Luften er forbrugt. Naar et Lys brænder i el med en blod 

 Blanding al Harpix, Vox og Terpentin afspærret Rumfang Luft, er Formindskelsen 

 vel kun ganske ubetydelig; men dette viser sig at hidrøre fra, at den forsvundne 

 Luft erslaltes af samme Rumfang Kulsyre. Naar denne fjernes med Kalkmælk, 

 viser Rumfanget sig formindsket ^i». At Formindskelsen her er saa ringe, ligger i, 

 at „som bekjendt" "-) allerede Vio Rumfang Kulsyre blandet lil almindelig Luft, 

 slukker Ild. Ved brændende Svovl er P'orholdet det samme. Luften formindskes 

 tilsyneladende kun '/»u, men efter Rystning med Kalkvand '/li. Her er det Svovl- 

 syrling, som indtager den forsvundne Lufts Rumfang: derfor fældes Kalkvandet her 

 ikke. Af alle disse Forsøg er det klart, at Flogiston, enten det forener sig med 

 Luft med eller uden Ildfænomener, altid frembringer en anselig F'ormindskelse 

 af Luften. 



Men hvad del er for en Forbindelse, der dannes af Flogiston med den Be- 

 standdel af Luften, som udgjor '/:i lil '/r. af dennes Rumfang, og hvor den bliver 

 af ved alle den Slags Processer, det er Spørgsmaal, som maa afgjores ved Forsøg. 

 Og han mener nu at kunne godtgjore, al hin Forbindelse er „ein so zartes Com- 

 positum", at den kan trænge gjennem Glassets Porer og sprede sig i Luften. Han 

 antager nemlig, at Flogiston og Ilt forene sig til Varme. 



Ligesaa uholdbar som denne Anskuelse visle sig at være, ligesaa viglige og 

 betydningsfulde var den glimrende Række af Forsøg, som bevægede ham til, skjønt 

 modstræbende, at betragte den som rigtig. 



Han stiller for første Gang Kvælstoffets Ilter i del riglige Forhold lil hver- 

 andre. Deres Forskjellighed beroer paa den forskjellige „Proportion" Flogiston, de 

 indeholde. Med meget Flogiston giver Salpetersyre den farveløse Luftart Kvælstof- 



') Priesti.ky brugte i samme Ojemed en Bhere. 



'•') Iagttagelsen hidrører fra Cavkndish (Fhil. Trans. 1766, 166). 



