240 38 



peter i Jorden, idel denne formodentlig har større Affinitet til Salpetersyren end den 

 Grundjord, hvormed denne er forbunden i Luften. 



Priestley antog allsaa dengang, at Ilten bestod af Phlogiston, Salpetersyre og 

 Jord. Den sidste Bestanddel skulde sikkert forklare, at Salpetersyre i Luften slet 

 ikke viste sig ætsende eller egentlig sur, idet den her var neutraliseret. PniESTiÆv's 

 og Scheele's Anskuelser om Iltens Natur ere derfor maaske ikke saa forskjeilige, 

 som det kunde synes. Thi Salpetersyre betragtedes dengang af næslen alle Flogi- 

 slikere noget nær som el Element, nemlig som en Modifikation af den acidum 

 primigeniuni, der antoges at være Grundbestanddelen i alle Syrer. Dog har Scheele's 

 Opfattelse del Fortrin, al være holdt i langt større Almindelighed. 



Vi skulle nu se, hvorledes Lavoisier i 1776 betragtede Ilten i dens Forhold 

 til Salpetersyre. Han forslaaer al bruge Priestley's Iagttagelser (Scheele's kjendte 

 han dengang endnu ikke); de blive af afgjørende Betydning for hele hans System, 

 hvad der især fremgaaer af hans Afhandling: „Sur l'existence de l'air dans l'acide 

 nitreux & sur les moyens de décomposer & recomposer eel acide", som han læste 

 i Akademiet d. 20. April 1776. Afhandlingen angives almindelig ') først al være 

 trykt 1779 (i hvilkel Aar Histoire de l'Acad. for 1776 forst udkom). Delle maa dog 

 være en Fejltagelse. Thi i Fortalen til Vol. 3 af Priestley's Exp. a. Observ., som 

 udkom i 1777, og vistnok i Begyndelsen af AareP), omtaler han denne Afhandling 

 af Lavoisier som trykt i „Becueil des Mémoires sur la formation el fabrication de 

 Salpêtre, par les Commissaires nommés par l'Académie pour le jugement du prix 

 du Salpêtre". Bogen haves paa Universitetsbibliolhekel, er el Bind i 8° paa 622 

 Sider, trykt 1776 og indeholder Lavoisier's ovennævnte Afhandling S. 601 — 617. De 

 Ændringer, han har forelaget i den, da den tryktes 1779 i Hisl. de l'Acad. for 1776, 

 ere ganske ubetydelige og dreje sig mest om nogle nu om Stunder ret uvæsentlige 

 Talstørrelser. 



I delle Arbejde udtrykker Lavoisier sig nu meget bestemtere og tydeligere om 

 Luftens Sammensætning end i den ovenfor (S. 231 n.) analyserede Afhandling over del 

 røde Kvægsølvilte. Nu henholder han sig til sine Forsøg i Op. phys. & chiin. med 

 Forbrænding af Fosfor i et afspærret Rumfang Luft (s. ovenfor S. 223), hvorved 

 dennes Rumfang formindskedes omtrent '/r., medens Forbrændingsproduktel vejede 

 ligesaa meget mei-e end Fosforet, som Luften havde tabt i Vægt. Han fremhæver, 

 at han allerede dengang havde sluttet, at Fosforsyren indeholder Luft eller dog en 

 Luftart, som fandtes i Luften. Nu gaaer han videre og udstrækker denne Op- 

 fallelsesmaade lil alle Syrer. De indeholde alle en og samme Luftart og ere kun 

 forskjeilige ved de forskjeilige Elementer (principes), som ere forbundne med denne 

 Luftart. Denne er den reneste Bestanddel af den almindelige Luft, og det er den, 

 som giver Forbindelserne Karakter af Syrer. Her vil han nu nærmest omlale 

 Salpetersyren. Han begynder med at udtale, at en Del af de Forsøg, som inde- 



') Saaledes i Kopp: Entwicklung der Chemie in der neueren Zeit. Münclien 1873, S. I(i8, Note. — 

 Grimali.x: I^avoisier, Paris 1888, S. 391. — Beuthelot: Revolution cliini. Paris 1890, S. 73, Note 2. 

 -■) Sidste Appendi-x er dateret Jan. 1777 og Dedikationen 3. Febr. 1777. 



