39 241 



holdes i denne Afhandling, ikke ere hans egne. Strængt taget er der maaske ikke 

 et eneste, som ikke Priestley har havt den forste Ide til; men — siger han — 

 „da de samme Fakta have ledet os til stik modsalte Slutninger, saa haaber jeg, man 

 ikke vil nægte, at, om jeg end har laant Beviserne af denne udmærkede Fysikers 

 Værker, ere de Slutninger, jeg drager af dem, mine egne". 



Som bekjendt udvikles der forskjellige Luftarter, naar man opløser Metaller i 

 forskjellige Sj'rer. Disse Luftarter ere forskjellige efter Syrens Beskaffenhed : de 

 hidrøre ikke fra Metallet, men ere Sønderdelingsprodukter af Syrerne. Naar man 

 derfor f. Ex. opløser Kvægsolv i Salpetersyre, opsamler de herved udviklede Luft- 

 arter, omhyggelig følger Fænomenerne fra Opløsningens første Øjeblik, indtil Kvæg- 

 sølvet, som efterhaanden gaaer over til Kvægsølvnitrat og rød Kvægsølvkalk, igjen 

 bliver til Metal, maa man nødvendig faa Oplysning om de Bestanddele, der indgaa 

 i Salpetersyrens Sammensætning. Han udfører nu dette Forsøg med en vejet 

 Mængde Kvægsolv og finder, at der først udvikles rent Kvælstoftveilte. Derpaa kommer 

 et Punkt, hvor der udvikles røde Dampe, medens samtidig det hvide Kvægsølvsalt 

 gaaer over til rødt Præcipitat. Han forklarer Dannelsen af disse røde Dampe ved, 

 at Kvælstoftveilte og Ilt udvikle sig samtidig, og da de røde Dampe næsten fuld- 

 stændig absorberes af Vand, antager han, at Kvælstoftveilte og Ilt kan forene sig 

 til Salpetersyre. Ved fortsat Ophedning faaer han nu en betydelig Mængde ren 

 Luft (Ilt), hvori et Lys brænder med meget større Glands end i Luften, og paa et 

 Par grains nær den samme Mængde Kvægsølv, hvorfra han gik ud. Da der ved 

 dette Forsøg ikke kan faaes rene Resultater, idet der samtidig opstaaer Mercuro- 

 og Mercuridnitrat, og der desuden sker flere Sidevirkninger, have de omhyggelig 

 angivne kvantitative Resultater her kun ringe Interesse, hvad der er sjældent ved 

 et Arbejde af Lavoisier. Men da han finder, at Kvælstoftveilte ligesaa lidt som Ilt 

 paa nogen Maade kan siges at have sure Egenskaber, idet den ikke forener sig 

 med Alkalier, er det ham tydeligt, at Salpetersyren ved at paavirkes af Kvæg- 

 sølv er bleven spaltet i to Luftarter, som hver for sig ikke er Syrer. Han forsøger 

 nu, om man igjen kan forene disse Luftarter og saaledes gjendanne Salpetersyren. 

 Og han finder da, at naar man blander 22 Rumfang Kvælstoftveilte med 12 Rum- 

 fang Ilt, saa dannes der rode Dampe, som næsten momentant absorberes af Vand, 

 saa at der kun bliver 1 Rumfang tilbage. Herved dannes i Virkeligheden Kvælstof- 

 dioxyd, som han her nødvendig kommer til at betragte som Salpetersyre. Thi 

 han finder, at Oplosningen er stærkt sur, og at den ved Neutralisation med Kali 

 danner virkeligt Salpeter, som udskilles ved Inddampning. Han viser fremdeles, 

 al del ligeledes er Salpetersyre, som dannes, naar man i Sieden for Ilt bringer al- 

 mindelig Luft sammen med Kvælstoftveilte, men at man maa bruge omlr. 4 Gange 

 saa megen Luft som Ilt. Alt Kvælstoftveilte bliver i dette Forsøg ligesom i det 

 foregaaende tilintetgjort eller rettere kondenseret; men Luften forholder sig for saa 

 vidt aldeles forskjelligl fra Ilt, som der af Luften kun forsvinder '/i til Vf) og den 

 Del, som bliver tilbage, ikke mere er i Sland til at underholde Forbrænding eller 

 Aandedrag. Herefter mener Lavoisier det bevist, at den Luft, vi aande, kun inde- 



