﻿11 189 



Kininklorhydratet blev,, ligesom lil Fremstillingen af del gule Klorhydrat, opløst i 

 lige Molekuler Saltsyre og Vand til en forholdsvis stærk Opløsning, og til denne 

 blev der nu sat 3 Molekulor Klorluft pr. Kininmolekule. Idet jeg opererede som 

 ved Fremstillingen af Kinindiklorid ', blev Kloret fordelt paa 3 paa det nærmeste 

 ganske lige store Flasker, hvis Volumen var nøjagtigt udmaalt, og som, efter at 

 være pumpede lufttomme, fyldtes med Klor. 



Kloret blev (udvasket og torret) indledet direkte fra Udviklingsapparatet, idet 

 der ved Stillingen af Tilledningsrørets Hane sørgedes for, at Kloret strømmede ind 

 med passende Hastighed, saa at intet Spor af Luft kom lil. 



Under Hensyntagen til Temperatur og Tryk beregnede jeg, hvormeget Klor 

 der fandtes i Flaskerne, Kininklorhydratet afvejedes derefter efter Forholdet SCl^ 

 : C2QH2iN202-HCl.2HoO, og opløstes som nævnt. Jeg havde omtrent 30 grm 

 Klorhydrat opløst i 100 cm' Vand og Saltsyre, og denne Opløsning blev gennem 

 en Tragt, der var anbragt i en vel sluttende Kautschukprop, hældt i den første 

 Flaske (med C/.,), idet Tragten stadig holdtes fyldt. Der dannedes herved en noget 

 grønlig Opløsning og der fandt en betj'delig Varmeudvikling Sted, men der skete 

 ingen Luftudvikling. Opløsningen, der nu var bleven noget mere fortyndet, idet 

 den var blandet med Vand til Afskylning, blev paa samme Maade hældt i Flaske 

 No. 2. Herved skete der øjensynligt en betydelig Klorbrintedannelse, Flasken 

 fyldtes med en Taage af Saltsyre, og Opløsningen blev afïarvet. Endelig optoges 

 de to sidste Kloratomer, idet Flasken her afkøledes ved at stilles i Isvand. Herved 

 bemærkedes ingen Klorbrintedannelse; men Opløsningen lugtede af Klorundersyr- 

 ling og antog en svag gulrød Farve. Naar jeg derefter hældte Opløsningen i en 

 Kaliumnitratopløsning (c. 60 grm Kaliumnitrat i 1500 cm-' Vand), udskiltes der 

 snart efter et betydeligt, ganske hvidt, krystallinsk Bundfald. Dette var imidlertid 

 ikke det forventede, til det gule Klorhydrat svarende Nitrat, men et ganske andet, 

 der frembød flere Overraskelser. Det var yderst tungt opløseligt i Vand, og Op- 

 løsningen gav ved Tilsætning af Ammoniakvand alene en dyb grøn Farve. I kold 

 Vinaand var det lettere opløseligt; den vinaandige Opløsning gav derimod ikke 

 Thallejochinreaktionen med Ammoniak, men blev mørkt farvet eller udskilte et 

 mørkt Bundfald. Ved Tilsætning af Kaliumjodid til den vinaandige Opløsning 

 frigjordes der Jod i rigelig Mængde. Under Mikroskopet viste det hvide Slof sig i 

 Reglen at bestaa af Krystaller med krumme Flader, der meget mindede om Natrium- 

 antimonat. Det blev brunt i Lyset og maatte derfor opbevares paa brune Glas. 

 Ved Fremstillingen sugede jeg Moderluden godt fra Krystallerne, der samledes paa 

 den med hærdet Filtrerpapir dækkede, gennemhullede Glasplade. Udvaskningen 

 skete hver Gang med lidt koldt Vand, der hver Gang afsugedes godt, og endelig 

 tørredes Krystalmassen paa porøs Lerplade i Mørke. Jeg vil foreløbigt kalde For- 

 bindelsen „Nitrat A". 



Da den hvide Forbindelse viste sig saa tungtopløselig, maatte den ogsaa 

 kunne fremstilles (og lettere) ved Behandling med Klorvand. Dette blev kun an- 



' K. D. V. Selsk. Skr. 7de R., naturv. og math. Afdl. I. 5. 



25* 



