﻿192 14 



hydrat i lige Molekuler Saltsyre og Vand (1 Del Salt + 3 Dele Vand). Opløs- 

 ningen hældte jeg i Klorvandet (Kinin : C/4), der var frisk tilberedt, c. 0,8 "/o's og 

 isafkølet. Opløsningen blev snart farveløs, og Klorlugten tabte sig, derefter blev 

 Opløsningen gul, og efter nogen Tids Forløb tilsatte jeg 2 à 3 "/o af Opløsningens 

 Vægt rent Kogsalt, hvorved „Klorhydrat I" udkrystalliserede. Det blev efter et Par 

 Timers Henstand samlet og Moderluden godt frasuget. Det blev kun udvasket 

 med en meget ringe Vandmængde, der afsugedes godt; thi det var meget let op- 

 løseligt i Vand. Filtratet gav efter Behandling med Svovlsyrling, indtil det ikke 

 reagerede grønt med Ammoniak, en meget betydelig Fældning, naar Syren afstum- 

 pedes med Ammoniak. Jeg vil foreløbig kalde dette Salt „Klorhydrat II". 



Det viste sig ved Analysen af „Klorhydrat I", al det efter Omkrystallisation af 

 varmt Vand havde en Sammensætning, der laa mellem et Mono- og et Diklorhydrat. 

 Jeg forsøgte da at opløse Saltet i varmt Vand og tilsætte en rigelig Mængde stærk 

 Saltsyre. Herved begyndte det snart efter at udskilles i store, svagt gullige, lange 

 Prismer. Det blev samlet næste Dag, Moderluden sugedes godt fra, og Saltet ud- 

 vaskedes først med Vinaand, hvori det var meget tungt opløseligt, indtil den fra- 

 løbende Vinaand ikke længere reagerede surt, derefter udvaskedes det med Æter. 

 Saltet var tungt opløseligt i koldt Vand, let i kogende. Det opløstes let med gul 

 Farve i Alkalier og Alkalikarbonater (og i Ammoniak). Den vandige Opløsning 

 farvedes rødbrun af Ferriklorid, den gav med Klorvand (C/2) og ved Tilsætning af 

 Kaliumnitrat det hvide „Nitrat A". Opløst i fortyndet Vinaand gav Saltet med 

 S. M. Jørgensens Reagens et smukt krystallinsk Herapathit. Opløst i Natronlud 

 reducerede det ammoniakalsk Sølvnitrat og Fehlings Vædske. Dette Salt, der nøj- 

 agtigt var sammensat som et Diklorhydrat, analyseredes. 



Vandbestemmelse I. Stoffet blev opvarmet i et U-formet Rør, hvor- 

 igennem lededes en langsom Strøm af tør Luft. U-Røret var ophængt i et Luftbad, 

 der opvarmedes til omkring 60° C, og det var forbundet med et vejet Rør med 

 Kaliumhydroxyd til Absorption af muligt bortgaaet Klorbrinte. Det viste sig ved 

 Fældning med Sølvnitrat i salpetersur Vædske, at KOH havde optaget 1,5 Milligr 

 HCl. Efter at denne Størrelse var trukket fra U-Rørets Vægttab, var dette 8,27 "/o. 



II. Over Forforsyrcanhydrid i Vacuum tabte Saltet 8,(31 "lo. 



Bestemmelse af Klorion. Da Alkaloidet ved Opvarmning med Sølvnitrat 

 og Salpetersyre gav Bundfald af AgCI, maatte Bestemmelsen foretages uden Op- 

 varmning, saaledes at Blandingen henstod et Par Døgn efter Tilsætning af Sølv- 

 nitrat og Salpetersyre. 



I 0,6401 grm gav 0,3.521 grm AgCl = 13,61 "/d Cl 

 II 0,6020 - - 0,3297 - — = 1 3,-55 - - 



III 0,7154 - - 0,3933 - — = 13,60 - - 



Bestemmelse af hele Klorindholdet. (Carius' Metode). 

 I 0,2619 grm gav 0,2951 grm AgCl = 27,87 "/o Cl 

 U 0,2057 - - 0,2307 - — = 27,75 - - 



