6 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. NiO 1. 



strålarna ej kunna nå. I klyftorna råder därför en fuktighet 

 och skugga, som gjort det möjligt för en verklig löfängsflora 

 att dit taga sin tillflykt. 



Fysiognomiskt mest framträdande äro, som äfven synes 

 af vyen, de talrika Rosa canma-buskarna, som tillsammans 

 med Juniperus, Prunus spinosa samt spridda Cotoneasier in- 

 tegerrima bilda den högre vegetationen, medan bland örterna 

 utom Cynanchum vincetoxicum och Galium boreale bl. a. före- 

 komma sådana som Anthericum ramosum, Circcea lutetiana, 

 Lactuca muralis och Polygonatum officinale. 



Formationen har tyvärr blifvit mycket ofullständigt 

 undersökt. Vid ett besök i juli 1912 träff ades där emellertid : 

 Halictus morio, "^BaricJineumon derogaior, *Lycoria, Mydcea 

 fratemda, Limnophora dispar, Cteniopus flavus, Spilostethus 

 equestris, Corisw5- larver samt Athysanus plebejus. 



Vid ett annat tillfälle i samma månad träffades på 

 Cynanchum vincetoxicum: Formica fusca rufibarbis, Lasius 

 niger, Tetramorium ccespitum, de båda senare i massor, '^Ich- 

 neumon leucopeltis, *Ophion luteus, Dolichopus plumipes, My- 

 dcea duplicata, M. fratercula, Oxyna absinthii, ^Älelina dorsata, 

 *J/. dubia, talrika homopterlarver samt, naturligtvis, Cteni- 

 opus flavus och Spilostethus equestris. 



På Galium boreale träffades gallbildningar af Phyllocoptes 

 anthobius. 



Faunan erinrar i mycket om alvarängens, där Formica- 

 arterna, Mydoea duplicata, Limnophora dispar och Oxyna ab- 

 sinthii annars blott äro funna, och dit äfven Tetramorium 

 ccespitum och Dolichopus plumipes nästan uteslutande höra. 



7. Festuca — Helianthemum- formation. 



Medan de hittills nämnda stäppformationerna blott före- 

 komma fläckvis eller i alla händelser på begränsade områden, 

 bildar Helianthemum oe/ancZ^CMm-formationen det södra alva- 

 rets utan jämförelse viktigaste och mest utbredda formation, 

 af hvilken alla de andra äro öformigt omslutna. Vegetationen 

 utgöres utom af rikliga la f var (Cetraria-, Cladonia-, Lecanora- 

 och T hamnolia-Sir ter) och mossor (Mollia och Grimmia-SiVteT) 

 hufvudsakligen af H elianthemtim oelandicum, Festuca ovina 

 och Thymus serpyllum. Utom dessa ingå i formationen, så- 

 som nedan synes, talrika arter af örter och enstaka en-, bag- 



