46 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. N:0 1. 



stäppområdets utkanter, såsom i Kasan-gtivernementet (Lebe- 

 DEv) eller Kiev-trakten (Hochhuth). 



Stäppområdenas dipterer äro väl knappast kända. Gim- 

 MERTHAL nämner från området »mellan Volga och Ural» endast 

 Pachyrrhinamaculafa, Tendipes pedelliis, Ätylotus rusticus, Tahmius 

 autumnalis, Chrysozona pluvlalis, Hemipenthes morio, Anthrax 

 mauruSy Hyalanthrax hottentoftits, Thereva margmula, Oxyna 

 absinthii och Hip]pohosca equina samt från Charkov Cricotopus 

 hicinctus och Sphcerophorla scvipta f. dispar. Tendipes plumoms 

 är dessutom känd från kirgiserstäppen. 



I fråga om molluskerna har jag blott — efter Boettger 

 — antecknat, att Vallonia pulchella och costata, CocJdicopa 

 lubrica, Limncea peregra, palustris och truncatida, Planorhis 

 planorhis och Bythinia fentaculata (bl. a. således alvarets samt- 

 liga vattenformer) förekomma i stäpptrakterna kring Poltava, 

 Perm och Orenburg, samt att Vitrina pelliicida^ Helix hortensis 

 och Pupilla muscorum träffats vid Kiev (Belke). I detta sam- 

 manhang torde det vara af intresse att uppmärksamma, att 

 Nehring i de bekanta fossila stäppaf lagringarna vid Thiede 

 och Westeregeln funnit Vallonia pulchella, Helicella striata 

 nilssoniana, Helix hortensis, Pupilla muscorum, CocJdicopa lubrica 

 och Limncea peregra, delvis — och särskildt gäller detta om 

 Helicella striata — i samma lager som så utpräglade stäpp- 

 gnagare som Alactaga Jaculus och Spermophilus rufescens. I 

 dessa lager äro äf ven bl. a. träffade Bana arvalis, Bnfo bufo 

 och viridis, Hirundo rustica samt till arten obestämbara ben 

 af lärkor och ärlor. 



I fråga om öfriga djurgruppers utbredning i stäpptrakter 

 har jag icke haft tillfälle att göra några efterforskningar — 

 vill blott ytterligare i förbigående annotera, att Tanymastix 

 stagnalis och Rhynchelmis limosella äro kända från Kiev (Belke). 



Det är alldeles obestridligt, att den nu slutförda jäm- 

 förelsen mellan alvarets och stäppernas fauna är starkt frag- 

 mentarisk; skälen därtill har jag ofvan nämnt, och de få väl 

 gälla hvad de kunna. Att jag trots undersökningens ofull- 

 ständighet likväl behandlat denna jämförelse så pass utför- 

 ligt, beror därpå, att det synts mig vara af ett visst värde 

 att framhålla alvarfaunans i åtskilliga hänseenden omiss- 

 kännhga likhet med stäppfaunan och att alvararterna åt- 

 minstone i stor utsträckning kunna trifvas i stäpptrakternas 

 kontinentala klimat. 



