WAHLGREN, DET ÖLÄNDSKA ALVARETS DJURVÄRLD. 47 



Utom med stäppfaunan vore det måhända af intresse 

 att jämfära alvarfaunan med fjällhedens, då ju alvarets flora 

 utom stäppväxter hyser en del tämligen decideradt glaciala 

 och alpina element. Emellertid möter äfven en sådan jäm- 

 förelse svårigheter, alldenstund det endast är ett fåtal grup- 

 per, hvars utbredning i fjällen är oss bekant, och äfven i 

 våra grannländers entomologiska litteratur äro lokaluppgif- 

 terna från de nordliga regionerna i regel allt för of ullständigt 

 specialiserade. 



Af alvarets ryggradsdjur är det Lepiis timidiis, Mustela 

 erminea, Hirundo iirbica, Saxicola oenanthe, Anthiis pratensisy 

 Lams camis, Cltaradrius apricarius, Aegialitis hiaticula, Totamis 

 totanus^ Tvinga alpina, Gallinago gallinago och Cerchneis ilnmin- 

 culiis, som gå öfver trädgränsen, om också åtskilliga af dem 

 knappast öfverskrida videbältets öfre gräns. Af hymenopte- 

 rerna är blott Porizon harpurus känd såsom alpin art. Af 

 diptererna äro endast Dolichopus plumipes, Melanostoma melli- 

 num och Limnophora sororciila med säkerhet kända från alpina 

 regionen, ehuru det är sannolikt, att åtskilliga andra göra 

 dem sällskap, t. ex. Syrphus rihesiiy som är funnen bland 

 rent arktisk vegetation på Novaja Semlja, och Chortophila 

 ctnereUa, som är träffad vid Jugor Scharr (Holmgren). Af 

 fjärilarna torde knappast någon annan än Plutella maciili- 

 pennis, som träffas ända uppe på Spetsbergen, tillhöra en 

 arktisk fauna, af skalbaggar likaledes blott ett fåtal (Calathns 

 melanocephaluSy Bijrrhus pilula, möjligen Quedius boops och 

 Lathrohium fulvipenne och kanske några andra) och af öfriga 

 insektordningar knappast någon annan än kollembolen Iso- 

 toma viridis. Bland spindeldjuren är att märka BhyncholopJms 

 miniatus (Trägårdh) och bland kräftdjuren är egendomligt 

 nog Tanymastix stngnalis enligt Gurney träffad i en liten 

 vattensamling ofvan trädgränsen vid Surendal i Norge. Af 

 molluskerna slutligen gå Vitrina pelluciday Pupilla muscoriim, 

 Limncea peregra och truncatida upp i alpina regionen. 



I sammanhang härmed förtjänar nämnas, att Lepiis timi- 

 duSy Pupilla miiscorum, Limncea peregra, palustris och trunca- 

 tida äro träffade i kvartärglaciala lager, haren i senglacial 

 torf vid Toppe ladugård i Skåne (Holst, 1906), Pupilla i 

 senglacial kalktuff i Västergötland och Limncea-aLTteTna i 

 glaciala lager i Skåne (Holmström, Holst) och på Gottland 

 (MUNTHE, 1910). 



