54 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. N.O 1. 



nosHS långt ute på alvarstäppen vid Vickleby, ehuru arten 

 har sitt bo i ihåliga trädstammar. Ett annat sådant är 

 måhända fyndet af Thamnotettix cruentatus ute på stäppen vid 

 Resmo, ehuru arten annars lefver på björk. Och de tre ex. 

 af Ccecilins ohsoletusy som vid tvenne olika tillfällen träffats 

 på stäppen vid Vickleby, egendomligt nog båda gångerna på 

 Filipendiila liexapetaJct , härstamma sannolikt från en i alvarets 

 utkant, ej så synnerligen långt från fyndplatsen befinthg 

 tallplantering. . Möjligt är ju, att till dessa »anemochorer» 

 äfven är att räkna ett större antal af de arter, som endast 

 träffats i enstaka exemplar, men att därom med säkerhet 

 säga något, är för närvarande ogörligt. 



De öfvervägande sydliga sommarvindarnas betydelse för 

 de oasliknande blocklälokalerna ute på alvarstäppen är förut 

 framhållen, äfvensom att dessa hysa djurformer, som annars 

 äro främmande för stäppen och först återfinnas på frodigare 

 ängslokaler. 



Men äfven de ihållande och starka vintervindarna, som 

 hvina öfver alvarets öppna marker, äro säkerligen af bety- 

 delse för alvarlifvet. Genom den ständiga blåsten kommer 

 nämhgen aldrig snöbetäckningen till ro, så mycket mer som 

 snön ofta kommer i form af svår nordostlig snöstorm. Något 

 egentligt sammanhängande snötäcke, som i skogsmark, bildas 

 därför icke, lika litet som i fjällen of van barrskogsgränsen. 

 Ett snötäckes betydelse för marköfvervintrare är emellertid 

 som bekant tvåfaldig (jfr Wgeikof, A. Hamberg och Frödin) : 

 dels betyder det i egenskap af dålig värmeledare ett skyd- 

 dande täcke, dels verkar snön, åtminstone i tunnare skikt, så- 

 som ett drifbänksfönster, som genomsläpper de ultravioletta 

 och ljusa strålarna, men däremot icke de mörka värmestrålarna. 



Då under alla omständigheter snöbetäckningen på alvaret 

 är mycket ojämn, komma de i vinterdvala hvilande djuren 

 att vara mera exponerade för kölden, i synnerhet för till- 

 fälliga och extrema temperaturfall, än i skogsmarker. Och 

 sådana temperatursänkningar förekomma under februari regel- 

 bundet ned emot — 12,:° (medeltal af månatlig minimitem- 

 peratur i Kalmar), och temperaturen når stundom så djupt 

 som till — 22,5° (i Kalmar). — I samma riktning som bristen 

 på snötäcke verkar också bristen på markvegetation eller 

 dennas sparsamhet. 



En följd af denna öfvervintringsstadiernas exponering 



