WAHLGREN, DET ÖLÄNDSKA ALVARETS DJURVÄRLD. 65 



Från subarktiskt, resp. subaJpint område äro kända 14 

 arter, nämligen 1 däggdjur, 4 fåglar, 3 steklar, 1 fluga, 3 

 fjärilar (Pieris napi, Vanessa urticce, Erynnis comma) och 2 

 snäckor. Samtliga de öfriga stanna i boreala (288 arter) eller 

 subboreala regionen (75 arter). 



Endast bland vertebraterna finnas några utprägladt nord- 

 liga arter, som på Öland befinna sig i närheten af sin södra 

 utbredningsgräns. Så är fallet med Lepus timidus, som saknas 

 i Danmark och i Mellaneuropa återfinnes först i Alperna. 

 Så är också fallet med Charadrius apricarius, AegiaJitis hiati- 

 aihj Stenni paradiscea, Dafila acuta och PodiceiJS auritus. 

 Ekman (1909) har diskuterat frågan om de tre senare arter- 

 nas förekomst på Öland och Gottland, och anser, att denna 

 vSammanhänger med, att de baltiska öarnas medelmaximum- 

 temperatur för juni och juli är något lägre än i södra 

 Sverigs inland. Förklaringen synes mig utom af teoretiska 

 skäl högst osannolik, bl. a. därför att såväl Dafila acida som 

 Fodicpps auritus häcka inom stora delar, bl. a. de mest öken- 

 artade områdena, af Kirgiserstäppen (Nazarow; jfr äfven 

 Sundevall— Kinberg), där sommarens medelmaximum natur- 

 ligtvis är vida högre än i det sydsvenska inlandet, där för 

 öfiigt båda arterna på flera ställen finnas eller nyligen fun- 

 nits. Emellertid är förekomsten af dessa arter (af hvilka 

 Charadrius och Aegialitis rent af äro karaktärsfåglar på alva- 

 ret) likasotn öfver hufvud taget den starka boreo-arktiska 

 kontingenten i alvarets fauna af stort intresse och förtjänt 

 af uppmärksamhet såsom en parallellföreteelse till florans 

 rikedom på nordliga element och förekomsten bland dessa af 

 sådana rcliktartadt uppträdande former som Draha incana, 

 Poa afpina, Viscaria a'pina o. a. (jfr del I, sid. 11). 



Alvarets lägre djurvärld synes emellertid sakna represen- 

 tanter för denna giupp af mera utprägladt nordliga arter. 

 Det enda undantaget skulle, så vidt jag vet, vara Depressaria 

 hepaiariella, som hos oss förut endast af d:r Trafvenfelt 

 är träffad i trakten af Umeå. Den är dessutom känd från 

 Lappmarken (ryska?), Schweiz, Kärntneralperna, Schlesien 

 och Skottland. Men vidare är den träffad i flera af Norges 

 sydliga amt (Schoyen, 1893), i Åbotrakten i Finland (Teng- 

 ström), i Holland (Snellen; enl. Meyrjck möjligen miss- 

 tag) samt i Ryssland åtminstone ned i Kasanområdet (Kru- 



Afkiv för zoologi. Band 11. N:o 1. 5 



