66 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. NIO 1. 



LiKOWSKY, 1908). T Mellaneuropas lågland — frånsedt upp- 

 giften från Holland — synes den emellertid saknas. 



Orsaken till att den lägre faunan, särskildt insektfaunan, 

 företer en mindre nordlig prägel än floran, och framför allt 

 att den saknar utpräglade boreala eller supraboreala relikter, 

 är tydligtvis, att sådana för växtlifvet betydelsefulla fakto- 

 rer som markens fysiologiska näringsfattigdom och den starka 

 afdunstningen för insektlifvet äro af mindre betydelse, medan 

 temperaturen spelar en viktigare roll än för växtlifvet. 



Mellan- och sydsvenska fastlandsarter. 



Upp i den tempererade regionens mellansvenska distrikt 

 gå af alvardjuren inemot 200 arter, d. v. s. vid pass 25 ^o. 

 ett tal, som ej allt för mycket afviker från alvarflorans 

 procenthalt »ekväxter», som enligt Witte är 34. Öfverens- 

 stämmelsen blir ändå närmare, om man betänker, att åt 

 den botaniska bokregionen i allmänhet gifvas afsevärdt 

 snäfvare gränser än dem jag dragit för det sydsvenska kust- 

 distriktet. 



Af de till denna korologiska grupp hörande arterna för- 

 tjänar särskildt att uppmärksammas skalbaggen Trachophloeus 

 digitalis. Enligt Grill's katalog är den i Sverige utom från 

 Öland blott känd från Stockholmstrakten, Skåne och Gott- 

 land. På sistnämnda ö är den af Boheman (1849) träffad 

 »locis aridis ad Wisby, Westerby et ad Eista». Enligt Grill 

 är den vidare funnen vid Kristiania, men icke i Finland eller 

 Danmark. I Tyskland finnes den — enligt Kuhnt — endast 

 i Bayern, Rhenhessen och Thiiringen. Dessutom uppgifves 

 den förekomma i Ryssland (Seidlitz uppger den från Kur- 

 land) och på Sardinien samt är tämligen nyligen af New- 

 bery träffad vid Medway i södra England, där den likasom 

 på alvaret lefver »at the roots of Helianthemum and Lotus 

 on dry chalky banks». Artens egendomliga och mycket osam- 

 manhängande utbredning med frånvaro i norra Mellaneuropa 

 och fyndlokalernas ekologiska beskaffenhet tala starkt för, att 

 vi här ha att göra med en utpräglad xeroterm relikt. 



Uteslutande inom den tempererade regionens södra dist- 

 rikt förekomma vid pass 180 af alvarets arter, af hvilka ett 

 50-tal är inskränkt till de baltiska öarna eller till Öland en- 

 samt. Af de 130 arter, som äfven träffats på södra Sveriges 



