68 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. NIO 1. 



den af Adlerz (1912) iakttagits bl. a. i Thymus-hevuxnsi 

 öppna platser i tallskog. Arten saknas i Norge, Finland och 

 Danmark, saknas äfven i nordvästra Mellaneuropa och Eng- 

 land samt längs tyska Östersjökusten väster om Västpreussen, 

 förekommer däremot från Mindre Asien öfver Sydryssland, 

 Sydeuropa och södra Mellaneuropa upp till Petrograd, Lif- 

 land och Ost- och Västpreussen, men är, såväl i de sistnämnda 

 provinserna (Speiskr) som i östersjöprovinserna (Slevogt) 

 sällsynt och sporadisk, öfverallt uppgifves den föredraga 

 varma, torra, helst kalkhaltiga lokaler. 



Acidalia decorata har i Sverige samma utbredning som 

 den föregående. På Gottland är den funnen »in pratis» vid 

 Vamlingbo och vid Klinte (Boheman 1867), båda platserna 

 belägna invid stora hällmarker, i Skåne träffas den på strand- 

 sandfälten vid Åhus. Den saknas i de öfriga skandinaviska 

 länderna, äfven i det egentliga Danmark, men är träffad på 

 Bornholm. Den är utbredd från Nordafrika gf nom Syd- och 

 Mellaneuropa, där den dock är sällsynt i Östersjöländerna — 

 i Västpreussen är den ej funnen sedan midten af förra år- 

 hundradet, i Ostpreussen ej sedan 1869 (Sfeiser); vidare 

 finnes den från Karelen öfver Ryssland till Nordmongoliet 

 samt i Mindre Asien, delvis i utpräglade stäppområden. Rasen 

 violata synes vara en nordlig gränsform, som är inskränkt 

 till Sverige, Estland samt delar af Ryssland, men som annor- 

 städes uppträder såsom tillfällig aberration. 



Acidalia ruhiginata har samma svenska utbredning som 

 de båda föregående; på Gottland är den funnen »in pratis» 

 vid Dalhem samt vid Älskog, det senare beläget intill häll- 

 marker, som dock, af mig tillgängliga kartor (Hesselman, 

 MuNTHE 1913) att döma, synas saknas i Dalhemstrakten. I 

 Skåne omnämnes den af Boheman (1853) från »campis aridis 

 et arenosis» vid Brösarp och Esperöd, af Wallengken (1850) 

 från nordöstra Skåne, i båda fallen således från östra delen 

 af provinsen. Utom på Bornholm träffas den också i det 

 egentliga Danmark, förekommer dessutom i hela Europa samt 

 åt öster i Asien till Tarbagatai och Ala Tau, i sydost till 

 Armenien; i Ryssland och Sibirien uppträder den i rena 

 stäppområden. Likasom de föregående är den i de östra och 

 södra östersjöländerna sällsynt och sporadisk; den upp- 

 gifves föredraga torr kalkmark. Var. ochraceaia är egent- 



