70 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 11. N:0 1. 



trädande. Utom stäpperna uppehåller den sig öfvervägande 

 på hedmark. 



De mikrolepidopterer, som tillhöra den skano-baltiska 

 gruppen, äro Selagia spadicella, Laspeyresia janthinana, Bryo- 

 tropha decrepidella, ColeopJiora limosipennella, Lithocolletis oxy- 

 acanthce, Scyfhris siccella och Nepticida marginicolella. Deras 

 utbredning hos oss är dock allt för ofullständigt känd, för att 

 man af deras förekomstsätt skulle våga draga några slut- 

 satser. Den enda af dem, som ej finnes upptagen i v. 

 Hedemann's förteckning öfver danska mikrolepidopterer, är 

 Scythris siccella. Staudinger's katalog och Spuler anföra 

 den med ? från Finland. I Östersjöprovinserna finnes den 

 enligt Speiser, men saknas i Ost- och Västpreussen. Enligt 

 samma källa finnes den i Vorpommern, enligt Sorhagen i 

 Brandenburg och vid Hamburg. I öfrigt uppgifvas Mellan- 

 europa och Italien. Den uppträder på torra, sandiga ställen. 



Koleopterer, tillhörande samma utbredningsgrupp, äro 

 Harpalus serripes, Hydroporus fuscipennis, Heptaidacus sus, 

 Hypocopris lathridioides. Den sistnämnda saknas enligt Grill's 

 katalog i Danmark; den förekommer emellertid i Finland 

 (Sählberg). Enligt Seidlitz saknas den äfven i Östersjö- 

 provinserna; däremot är den känd från Brandenburg och 

 Schlesien. På Gottland är den träffad på Cynanclium vince- 

 toxicum vid Hoburgen (Bohem an). 



Till samma grupp höra ytterligare 2 hemipterer (Choro- 

 soma Schillingi och Cyphostethus siriatus), 2 homopterer {Dora- 

 tura homophyla och Deltocephahts pusillus), 1 spindel (Lycosa 

 riparia) samt 3 gallkvalster {Eriophyes avellance, E. nudus och 

 Phyllocoptes antJiobius). Samtligas lokala utbredning torde 

 vara för litet känd för att med något reellt utbyte kunna 

 diskuteras. 



Tämligen närstående den skano-baltiska gruppen är 

 Sphingonotus cceridans, som hos oss utom på Öland och Gott- 

 land blott finnes i Bohuslän. I Danmark saknas arten. Om 

 dess uppträdande på Gottland skrifver Zetterstebt (1821, 

 sid. 79): »Hab. in Gottlandiae borealis locis calcareis, versus 

 finem mensis Julii, passim; ipsam calcem, inter cujus rimas 

 ssepe latitat, ita semulans, ut ab observatore minus attento 

 aegre investigetur.» Boheman (1849) nämner, att den träffats 

 »locis calcareis» vid Stenkumla och Tingstäde, äfven där så- 

 ledes på ren alvarmark. Dess uppträdande på de kala häl- 



