CARLSSON, TUNICATER IFRÅN SVERIGES VÄSTKUST. 7 



Denna art är mest känd under namnet Tethyum [Styela] 

 loveni (Särs). Då emellertid Hartmeyer 1911 påvisar syno- 

 nymien emellan T. loveni och T. coriaceum har jag ansett 

 mig böra upptaga detta äldre namn. Största genomskär- 

 ningslinjen på mina exemplar ifrån Bornö var 1,7 cm och 

 1,9 cm. Exemplaret ifrån Teganeberg var endast 1,2 cm i 

 största genomskärningslinjen. 



T. coriaceum synes ej vara så synnerligen vanlig vid 

 Kristineberg. F. ö. har denna art en stor utbredning. En- 

 ligt Hartmeyer (1903) är dess utbredningscentrum vid Dan- 

 marks, Norges och Tysklands kuster, där den är känd ifrån 

 en mängd lokaler. Den förekommer äfven i södra Östersjön. 

 Ifrån subarktis har den vandrat upp i arktis, där den är 

 känd ifrån Spetsbergen, Hvita hafvet, Sibiriens ishafskust, 

 Grönland och Nordamerikas arktiska öar. Den lefver på ett 

 djup af 20—400 m. 



Gen. Pandocia Flem. [Polycarpa]. 



Fandocia [Polycarpa] pomaria Sav. 



Cynthia pomaria Kupffer 1875, s. 216. 

 Styela pomaria Tkaustedt 1880, s. 415. 

 Polycarpa pomaria Herdman 1893, s. 444. 



» » KiAER 1893, s, 52. 



» » Hartmeyer 1901, s. 47. 



» » Hartmeyer 1903, s. 229. 



» » B JERK AN 1905, s. 11. 



Pandocia [Polycarpa^ pomaria Hartmeyer 1912 (I), s. 274. 



Lokal. 



Skårberget, c:a 70 m. 2 ex. -^t 1912. 



Denna art synes vara sällsynt i skärgården vid Kristine- 

 berg, och har jag hittills funnit den vid Skårberget tillsam- 

 mans med Phallusia ohliqua (Ald.). Kiaer har äfven funnit 

 ien »på fjeldbund sammen med Ph. ohliqua». Analoga för- 

 tiållanden synas på detta område råda mellan GuUmarfjorden 

 3ch de norska västkustfjordarna. 



Hartmeyer uttalar (1903) den meningen, att P. ^owiana 

 ir en subarktisk art med hufvudutbredning i Medelhafvet 

 3ch vid nordvästra Europas kuster. Den är känd ifrån 

 Frankrikes, Englands, Danmarks. Tysklands och Norges 



