o 



52 14 



Hos Alter med smaa Bælter findes dog aldrig mere end een Række. Efter min 

 Mening bør man ikke lægge altfor stor systematisk Værdi ind i Antallet af Rækker. 



Hos enkelte Arter, af danske dog kun Cer. teniiissimiim, komme Tetrasporan- 

 gierne ved særlig Vækst af Bæltet til al rage stærkt frem. Hos de andre kan man 

 blot tale om mere eller mindre indsænkede Tetrasporangier. Tetrasporerne træde 

 i sidstnævnte Tilfælde ud gennem de tidligere omtalte Aabninger i Barken. I en- 

 kelte Tilfælde har jeg bemærket en Art Monosporedannelse (Cer. diaphanum)'. 



I Modsætning til Tetrasporerne dannes Parasporer ne, der blandt danske Arter 

 kun findes hos Cer. diaphanum og Cer. strictum, kun fra de yderste Celler i Barken, 

 hyppigst fra de Celler, der ligger nær Bælternes øvre Rand, eller de øverste Rand- 

 celler selv. Den Celle, som er den første Begyndelse til Parasporehoben, strækker 

 sig lidt frem foran de andre Barkceller og fortykker sin Membran noget (Fig. II. 1 & 2). 

 Den deler sig derpaa, uden at Spor af Telradedannelse kan paavises, ved uregel- 

 mæssigt stillede Vægge i et ofte meget stort Antal Sporer (Fig. II. 3). Vi faa da til- 

 sidst en Cystokarpie-lignende Dannelse af mere eller mindre uregelmæssig, afrundet 

 lappet P'orm, en Samling Sporer liggende uordnet indenfor en fortykket hyalin 

 Fællesmembran. Parasporehobe kunne ved flygtigere Undersøgelse forvexles med 

 Cystokarpier, men adskiller sig fra disse 1) ved Stillingen, 2) ved Mangelen af 

 Støttegrene (som dog Cystokarpierne af og til kunne mangle), endelig 3) ved deres 

 gruppevise Ojjtræden. Paraspore- og Tetrasporedannelse kan foregaa samtidigt paa 

 samme Individ og i samme Bælte ^. 



Ceramium Arterne forekomme saavel paa lavt som paa dybt Vand. En enkelt 

 Form tilhører den egentlige Litoralregion eller forekommer paa lavt Vand: C. 

 diaphanum ; andre er bundne til noget dybere Vand, f. Eks. Cer. strictum ; de fleste 

 er dog vistnok, naar den øverste litorale Region (Fjæi'en) undtages, ligegyldige for 

 større eller mindre Dybde, omend Forskelligheder i denne Retning kan have Betyd- 

 ning for deres morphologiske Udvikling. Arterne forekomme dels som Epiphyter, 

 dels paa dødt Substrat, og det er da saaledes, at visse Arier fortrinsvis ere epiphy- 

 tiske, medens de fleste ere ligegyldige med Hensyn lil Substratet. lovrigt vil jeg, 

 som allerede tidligere ntevnt med Hensyn til Algesamfundene og Ceramium Arternes 

 Stilling i dem, henvise til Dr. Kolderup Rosenvinges fremtidige Skildringer heraf. 



De fleste Ceramium Arter forekomme kun i Aarets lyse Tid og have da i 

 Særdeleshed deres Maximum i Sommermaanederne. Her i vore Farvande er del 

 vistnok egentlig kun Cer. rubrum og Cer. fruticulosum, som træfles om Vinteren og 

 tidlig paa Foraaret. 



De danske Farvandes ulige Natur belinger en ulige Fordeling af de enkelte 

 Arter indenfor det hele Omraade, og det er da rimeligvis den forskellige Salt- 

 holdighed, som findes i de forskellige Dele af vore Farvande, — som jeg forøvrigt 

 ikke skal dvæle ved her, idel jeg henviser til Dr. Kolderup Rosenvinges Arbejde, — 

 som spiller den væsentligste Rolle. 



1 Smgl. Gobi 1877 Tab. fig. 8. 



- Smgl. Kylin, der har bemærket det samme pag. 175. 



