60 22 



Her stiller jeg endvidere nogle Ivivlsonime Former tagne paa meget lavt og 

 stille Vand paa 3 Steder Ks: Mellem Bognæs og Boserup (4678), Holbæk (828) 

 og Sb: Nakskov Fjord (Th. Mortensen). 



Subforma ß [corlicatula (Kylin)? (Kylin Tab. 7, 3)]. 



Denne Form identificerer jeg omend med Tvivl med den af Kylin (1907) op- 

 stillede Art Cer. corticatiiliim'. Al jeg ikke opstiller den som Art, ligger deri, al den 

 Karakter, hvorpaa den særlig opstilles, de svagt opadløbende Bælter, genfindes om 

 end i ringe Grad hos Cer. diaphanum, fra hvilken Art den iøvrigl ikke er til at 

 skehie. 



Den er funden i Sundet i Helsingsørs Havn (1862 og C. Rasch 313), paa Køben- 

 havns Inderrhed (298) og ved Dragør (4699) samt nord for Ærø i sydfynske 

 Øgaard (5932). 



3. Cer. diaphanum forma modificata (Tab. I, Fig. 3). 



Det, der karakteriserer denne Form overfor typica, er overvejende Mangelen af 

 sekundære Grene eller den ringe Udvikling af disse og den sjældnere Forekomst 

 af Hovedstammer. Fra „strictoides"' skelnes den dels ved ovenanførte, dels ved den 

 mindre regelmæssige dikotome Forgrening og de typiske Bælteafstande. Kan blive 

 meget kraftigt udviklet. Denne Form er funden paa 30 Lokaliteter i sydlige Kattegat, 

 Samsøpartiet, Sundet, Storebælt, sydfynske Øgaard, mellemste og bornholmske 

 Østersø. 



Enkelte Exemplarer stamme frai November Maaned. Flere Individer vise 

 Overgang til forma radiculosa (Tab. I, Fig. 5). Nogen Afsvækkelse af Formen i 

 Østersøen kan ikke paavises; tværtimod. 



4. Cer. diaphanum forma radiculosa (Grunow) (Tab. II, Fig. 4). 



Syn.: Cer. radiculosum Grunow; Hauck: Meeresalgen ; pag. 106. 



Det mest karakteristiske ved denne Form er den tætte sammenfiltrede Væxt. 

 Vegetationerne bestaa ofte af en tættere nedre Del og enkelte fra denne fremragende 

 Skud. Sekundære Grene almindelige. Væxten er i det Hele svag og Stammerne 

 tyndere end hos de andre Former. Kun funden paa enkelte Lokaliteter ved Bornholm 

 og Christiansø i Østersøen. (Mon Kjelmans Form fra Gotland (Kjelman 1897) er 

 lig denne Form?). 



Den nordligste Lokalitet, som Cer. diaphanum i Folge det foregaaende er funden 

 paa, er Anholt Havn. Der findes imidlertid i Materialet nogle Individer fundne ved 

 Nykjobing, Morsø (F. Børgesen 35), som muligvis er at henføre til Cer. diaphanum. 

 De ligner noget Cer. elegans, men Sandsynligheden taler dog for, at vi her virkelig ogsaa 

 have med Cer. diaphanum at gøre, og denne Arts Udbredelse bliver da mere Ibrstaaelig. 



Fuldt saa vel udviklede som andetsteds forekommende diaphanum Former er 



') Mine lirfaringer i Somineien 1908 have bragt mig paa den Tanlie, om ikke Cer. corticatulum 

 Kylin er identisk med en svagt barket Korm af Cer. Areseliougii. 



