70 32 



Bælteiand altid skarpt afskaaien. Paa den nedre Del af Planten vil altid et slørre 

 eller mindre Parti være helt barkklædt. Overgangszonen mellem den helt bark- 

 klædte og den ikke helt barkklædte Del dannes af Bæ>lter, som baade kan voxe op 

 og ned, mest dog opad og undertiden kun i ringe Grad nedad. I den helt bark- 

 klædte Del naar Barken sædvanlig ikke nogen stærk Udvikling; den er ret stor- 

 cellet, bestaar af ca. 2 Lag og minder ved sin Modsætning mellem Axecelledel og 

 Diaphragmedel om den tilsvarende hos Cer. Rosenvingii. Haar er almindelige; Farven 

 lyst rødlig med blaalig Tone. Tetrasporangierne sidde i 1-2 Kredse, indsænkede. 

 Cystocarpierne ere omgivne af 3—4 Svøbgrene og er insererede paa Siden af de 

 øvre Gaffelgrene; sjældne ligesom Antheridierne, som jeg kun har bemærket en Gang. 



Epipliytisk paa lavere og dybere Vand (indtil c. 20 Meter?), efter Kylin i 

 Littoralregionens nederste Del og i Subliltoralregionen, i P'arvandet ved Frederiks- 

 havn fra l'/'2 til 11 Meters Dybde. Væsentlig en Soramerform. Sandsynligvis vil 

 unge eller svagt barkede hidivider af denne Art kunne forvexles med Cer. cortica- 

 tulum Kylin. 



Funden i nordlige Kattegat, Samsøpartiet, Storebælt og Lillebælt paa følgende 

 Lokaliteter, nemlig 



Kn: Nordre Bønner ((5153) (6168); Frederikshavn (C.M.Poulsen) og Farvandet 

 der omkring Juni— Juli 1908; Trindelen (2795) (2767); Sa: Lillegrund ved Fyns- 

 hoved (1566); Klepperne ved Samsø (2895); Lb: Fænø Sund (400); B\v: Gulstav ved 

 Langeland (3687). 



Anmærkning. 



Cer. rubriforme Kylin (op. c. pag. 183). 



I Farvandet omkring Frederikshavn (Kn) forekommer Cer. Areschougii meget 

 hyppigt og synes der at variere en hel Del, hvad Barkens Udvikling angaar. Jeg 

 fandt (Juni — Juli 1908), at enkelte Individer kunde være ganske rubrumagtige med 

 en Bark som den, Kylin har beskrevet for Cer. rubriforme. Disse Individers For- 

 bindelse med Cer. Areschougii var utvivlsom ; paa den anden Side kom der ogsaa 

 i det habituelle noget frem, der kunde minde om Cer. rubriforme. Uden at benægte 

 Exislensen af Cer. rubriforme som Art, skal jeg kun pege paa Muligheden af Op- 

 fattelsen af denne Art som en Variant af Cer. Areschougii. 



Ceramium fruticulosum Kütz. J. G. Agardh emend. Tab. IV, Fig. 1—4. 



Syn.: Hormoceras fruticulosum Kütz. Sp. alg. pag. 676. 



Kiitzing: Tab. phyc. Vol. XII, Tab. 73. 



Agardh: Analecta algologica Cont. II: De typis Ceramiornm, pag. 31. 

 I sin Afhandling: De typis Ceramiornm anvender Agardh dette Artsnavn for 

 de europæiske Former af Ceramium Slægten, som havde i særlig Grad opadvoxende 

 Bælter: cellulas igitur excurrentes, quibus adproximari videntur genicula proxima, 

 a margine superiore geniculorum præcipue provenire mihi adparuit. Med hvilken 

 Bet han henfører disse Former under Kiitzings Navn, skal jeg ikke her komme 

 nærmere ind paa ; Bælterne i Kiitzings to Figurer (f& g) er ikke særlig opadvoxende, den 

 tredje Figur (e), der visei- Ariens Habitus, stemmer derimod ganske godl mod del 



