33 71 



Udseende, som flere Former af denne Gruppe have. Mulig vil det vise sig, al 

 Navnet fruticulosum bør ændres; hvilket Navn man nu end vil tage, ændrer det 

 dog ikke for mig Sagens Realitet: kun een Art for de af mig her omtalte Former, 

 ikke flere Arter, som Kylin har gjort sig til Talsmand for. 



Individerne af forskellig Størrelse, ofte meget store, indtil c. 20 Ctm. i Diameter. 

 Paa den ene Side nærmer de sig Cer. Aresclwugii, paa den anden Side Cer. riibnuv. 

 Ligesom i foregaaende Tilfælde med Hensyn til Cer. Rosenuingii og arborescens er 

 Overgangstilfældene til Cer. rubrum vanskelige at behandle. Forgreningen er hos 

 forma penicillata yderst karakteristisk med tydelige Hovedstammer og toradede 

 Grene; iøvrigt er den ikke særlig ejendommelig. 



Sekundære Skud er tilstede i højere eller ringere Grad. Grenspidserne ind- 

 krummede eller rette. 



Barken er meget forskelligt udviklet. Snart finde vi lutter frie Bælter, snart 

 en næsten sammenhængende Bark, snart en Forening af bægge Dele med stadig 

 jævn Overgang fra den ene Type til den anden, saaledes at al Begrænsning vilde 

 være yderst vilkaarlig. De frie Bælter er ofte meget høje, over dobbelt saa hoje 

 som brede — med alle Gruppens Karakterer i Retning af Væxt. Barken er meget 

 kraftigere udviklet end hos Cer. Areschougii, ofte med mange Lag af rubrum-agl\g 

 Karakter o: ofte stærkt smaatcellet i det yderste Lag. Haar almindelige. Farven 

 er mere eller mindre mørkt brun eller rustrød. 



Tetrasporangier i een — flere Rækker, indsænkede, ofte paa særlige, sekundære 

 Grene og mod Spidsen. Cystokarpier side- eller endestillede uden særligt bemær- 

 kelsesværdigt, undertiden paa smaa sekundære Skud, sjældent forekommende ligesom 

 Antheridierne. 



Forekommer vistnok hele Aaret igennem paa lavere og dybere Vand, hyppigst 

 paa lavere Vand i den littorale Zone dels som Epiphyt dels paa fast Substrat 

 (Bolværker etc.). 



1. Cer. fruticulosum forma rescissa (Kylin). Tab. IV, Fig. 2. 



Syn. Ceramium rescissum Kylin I. c. pag. 182, Tab. 7, Fig. 4. 



Forgreningen er enten almindelig dikotom eller der finder, som det er typisk 

 for de ægte Cer. rubrum Former, en Udvikling af Hovedstammer Sted. Barken enten 

 alene ordnet i Bælter eller der forekommer paa en større eller mindre Strækning 

 sammenhængende Bark. og det er da ikke alene mod Basis, at denne kan 

 findes; undertiden er de øvre Dele helt rubrum-aglige. De helt frie Bælter sædvanlig 

 høje (indtil c. 500 /i) med tydelig, skarpt afskaaren nedre Rand. Barken mere eller 

 mindre tæt af et rubrum-agtigt Udseende. Undertiden kan de mindre barkklædte 

 Individer have et vist Habitus af Cer. diaphanum, med hvilken Art Former af Cer. 

 fruliculosum vistnok mange Gange ere blevne forvexlede. Hertil hører Individer 

 tagne i Kn: Udfor Frederikshavn; i Frederikshavn Havn, i Sæby Havn, samt i Sk: 

 ved Bragerne og paa Hirshals Mole; i Frederikshavns Havn og Farvandel derom- 

 kring kan Formen betegnes som almindelig. [Overgang til „forma penicillata danner 



1). K. 1). \i.lensU. SeKk. S1.1- . 7, li;i-l<lic. niilurviilensli. i)|; m;illn-ni. Alil V. 2. 10 



