41 79 



Hovedgrenene i særlig Grad sirakle. Forind scciinclata udmarker sig i sin mest 

 ejendommelige Form ved langt fra hinanden siddende stærkt indadkrummede Grene, 

 der ensidigt er besatte med sekundære Grene. Lyngbye's Figur i „Tentamen Hydro- 

 phytologiæ Danicæ" (Tab. 37,^) giver et meget godt Billede af denne Forms aparte 

 Udseende. Hvad der betinger det mest karakteristiske „secundata'' Habitus, ved jeg 

 ikke; i mindre udpræget Form findes det hos enhyev formå proliféra og nogle pedi- 

 cellata Former. Fig. 1, Tab. V viser en noget uregelmæssig Mellemform (forma 

 secundata irregularis) beslægtet med forma secundata. 



Former, som nærmest ere at betragte som Repræsentanter for forma proliféra, 

 ere fundne i Skagerak, ved Skiveren paa Hirshals Mole, paa Stenrev udfor Hirshals, 

 paa Møllegrund udfor Hirshals (6 — 8 Favne, 11 — 15 Meter), ved Lønstrup og Roshage 

 (Hanstholm) inde under Land, samt i Nordsøen paa et Vrag ved Harboøre. 



Forina secundata er funden i Skagerak ved Skagen (nær Land), paa Hirshals 

 Mole og ved Roshage (nær Land). Forma pedicellaia er funden de ovennævnte 3 

 Steder samt i Nordsøen ved Ørhage og Esbjerg. 



[Under Nr. 8020 og 8027 ligger Individer tagne ved Hirshals i April Maaned; de 

 er ret karakterløse og nærme sig forma modificata. Om vi have at gøre med Foraars- 

 former eller tilfældige Modifikationer fremkaldte af en eller anden Aarsag, ved jeg ikke.] 



De ovennævnte Former ere tagne i Juni, August og September Maaneder og 

 bære Tetrasporangier og Cystokarpier. 



B. Former i Limfjorden og nordlige Kattegat (indtil Limfjordslinien mod 

 Syd) excl. forma radians. Forma pedicellaia (virgata) el forma modificula 

 (Tab. III, Fig. 3; Tab. V, Fig. 3). (Efter Dr. Kolderup Rosenvinges Inddelinger 

 bliver dette Omraade at betegne som 1. Limfjorden, 2. nordlige Kattegat 

 og 3. nordlige Del af midterste og østlige Kattegat). 



Forma pedicellaia (virgata?) er funden ved Thyborøn (Høfder) og i den vestlige 

 Del af Limfjorden indtil Agersund. Hovedmængden af Ceram. rubrum i de paa- 

 gældende Farvande dannes imidlertid af en Form eller Rækker af Former, som 

 fjerne sig i højere og mindre Grad fra forma proliféra, secundata og pedicellata, 

 men mest fra de to første. Under eet har jeg forenet dem under Navnet forma 

 modificata, der i sig selv indeholder noget karakterløst, som ganske svarer til 

 de Former, der føres ind herunder. At give en nøjere Karakteristik af denne 

 Form er egentligt umuligt. Man kunde sige, at den kunde betegnes netop ved i 

 ringere Grad at have de Karakterer, som udmærke de tre Nordsø-Former. Dette 

 bliver dog ikke meget tydeligt; men positive Karakterer er det saa vanskeligt at 

 give. Jeg kan kun sige, at vi her hos forma modificata finder mindre udpræget 

 rhombeformet Ordning af de unge Grensystemer, mindre Tendens til secundat 

 Stilling af de sekundære Skud og at disse sidste ikke naar nogen rig Udvikling; 

 endelig turde Grendannelsen blive mere uregelmæssig. Fig. 3 paa Tab. III viser 

 meget lydeligt Slægtskabet med forma secundata; Fig. 3 paa Tab. V er mere modi- 

 ficeret og nærmer sig forma subtypica. 



I). K, I). ViilcilsU Selsk, SUi-., 7. Hirkke, iviluivi.lcnsk. ii|< niiillicm- Al'cl. V. 2. K 



