Myzostoma glabrum, F. S. Leuckart. 



Af denne liar jeg blot undersogt nogle f'aa exeinplarcr (hvoriblandt et par koniplimcntære hanner), som fandtes paa 

 nogle i Bergens museum opbevarede excmplarer af Antedon rosacea, men som imidlertid var mindre godt konserverede. 



Dern;pst har museet fra Prof Graft' iiiodtaget et par excmplarer, som imidlertid var smaa, og som jeg derfor ikke 

 fandt det lunnende at odelægge. 



Myzostoma gigas, LuLken.^) 



Af denne art havdes nogle exemplarer fra Antedon eschrichtii. Mull., hjembragt fra Jan-Mayen af den Norske 

 Nordhavsexpedition. 



Excmplarerne var museet tilbagesendt af Prof L. v. Graft", som gjennem Dr. G. A. Hansen havde modtaget dem 

 til undersogelse i anledning sit arbeide over Challengermyzostomcrne (se dette p. 35). 



Blandt disse faa exemplarer fandt jeg en k ompl i men t a;r han. 



Myzostoma giganteum, n. sp. 



Tab. I, tig. 3 & 4. 



Denne art nærmer sig bet\-delig M. gigas, Liitken i udseende og bygning. Jeg antog den derfor forst for at 

 være blot en varietet af denne; men efter omh}-ggelig undersøgelse finder jeg at maatte opstille den som en n}- art, og har 

 givet den navnet M. giganteum for at ant\'de dens slægtskab med M. gigas. 



PYa denne skiller M. giganteum sig i sit ydre ved et t}-kkere, stærkere og ikke saa fladt legeme — r\-gfladen er 

 bet\-delig h\-ælvet og falder brat at mod den tynde, gjennemskinnelige rand, medens den hos M. gigas er fladere, skraaner 

 mer jevnt af mod randen, der derved ikke bliver saa skarpt difterentieret, og tversnit af denne faar saaledes et mer. som 

 Graft' siger, linseformet (lenticular) udseende. Hertil liidrager ogsaa, at bugen hos M. gigas almindelig er ganske flad, medens 

 den hos vor art gjennenigaaende er ikke ubetydelig konkav (tab. IX, fig. 1). 



Kroppens tykkelse er temmelig forskjellig hos de to arter. Paa tversnit af et exemplar af M. giganteum, der \-ar 

 4,3 mm. bredt, var kropst\'kkelsen i mm., medens et exemplar af M. gigas. 4 mm. bredt, ha\'de en t_\-kkelse af ikke 

 mer end 0,6 mm. 



Hos M. giganteum er dernæst bugfladen glat uden ophoininger, medens M. gigas langs midten af bugfiaden har en frem- 

 springende forhoining eller valke (saa er idetmindste tilfældet paa de exemplarer, jeg har havt til undersogelse). Ude i denne 

 valke eller udkrængning er bugstrengen delvis beliggende, idet dens midtre parti boier sig ud deri, saaledes at bugstrengen 

 1 mer eller mindre grad faar en konvex ventralflade og en konkav dorsalflade (tab. IX, fig. i), medens den hos M. giganteum 

 er konvex paa begge sider; dertil kommer ogsaa, at hos denne art er bugstrengen smalere og betj-delig tykkere og skilt fra 

 ventralfladens ectoderm ved et bet)-deligt bugmuskellag, medens den hos M. gigas er yderst flad og tynd og ikke adskilt fra 

 ectodermet ved et saa udviklet muskellag. 



Fra denne midtre langsløbende valke hos M. gigas udstraaler dernæst radiære valker, en til hvert parapodium. Disse 

 kommer fra de til parapodierne gaaende radiære bugmuskelbundter (musculi centrales). Noget lignende kan ikke sees hos 

 M. giganteum. 



Begge arter er paa rj'gfladen besatte med vorter, der er s)-nlige med ubevæbnet oie, M. giganteums r\"gflade synes 

 dog at være mer rynket, hvilket vistnok kan være frembragt ved sammentrækning i spiritus, men som dog maa have sin 

 grund (maaske kommer det af, at hudmuskler og hudlag her er tj'kkere), idet det optræder konstant paa de exemplarer, jeg 

 har havt af denne art, medens excmplarerne af M. gigas har været betydelig mindre rj-nkede. 



Parapodierne har hos M. giganteum en bet\'delig t)-kkere og bredere basis, ligesom de helt igjennem er stærkere. 



Parapodiernes og hud kjertelsækkenes-) stilling omtrent som hos M. gigas. Kjertelsækkenes aabninger er 

 ovale og betydelig fremspringende med stjerneformigt udstraalende furer. 



Cirrerne synes som regel at være længere end hos M. gigas, maalcr fra 0,17 mm. til 0.2 mm., medens de paa de 

 exemplarer, jeg har havt af M. gigas, ikke har været over o. 11 mm. lange. Graft' angiver jo imidlertid samme længde af cir- 

 rerne hos M. gigas som hvad jeg har fundet M. giganteum (han angiver 0,16 — 0,2 mm.) 



Cirrerne er imidlertid hos denne sidste ikke stillet i saa dybe indskjæ^ringer, og kropsranden er ikkke saa indbugtet 

 (fig. 3 & 4) som hos M. gigas. 



') Graff: Report on the Myzostomida p. 34. Challenger etc. vol. X. 

 ^) Saa kalder jeg de tidligere forfatteres sugeskaale (Suckers Saugnapfe). 



