II 



udgaar — nemlig fra don forreste ende 3 smaa, hvilke synes at begive.sig til svælgrør og mund, samt fra hver side 5, derbegi- 

 ver sig en til hver fod. Han har imidlertid ikke været istand til at forfølge dem videre end til et st)kke fra dens udspring. — 

 12 aar derefter, aar 1854, vil .M. Schultze ') endog benegte rigtigheden af Lovens angivelser, da han forgjæves har sogt cfter et 

 ner\-es>-stem hos de af ham undersogte to arter, og lian mener derfor, at Lovens angivelser maa henfores til en forveksling 

 med bugmuskelsystemet. C. Semper i sit arbeide (1858)2) hævder dog rigtigheden af Lovens beskrivelse og giver en noget 

 noiere beskrivelse deraf for M. glabrum's vedkommende. Nervesj-stemet ligger, siger han, mellem maven og det centrale 

 muskels)-stem og dannes af einer einzigcn centralen ALasse, von welcher die grosseren Xer\-enstamme ausstrahlen-. Disses 

 antal foroger han dcrn;est til 19. idet han i den forreste ende beskriver de allerede for af Loven iagttagne 3 (en midtere 

 upar nerve, samt et par t>-ndere paa siden af denne staacnde nerver) samt regner hertil det forste af Lové-ns ; par fod- 

 nerver. »Diese 5 Xerven sind flir den Schlund untl die vordern Parthien des Korpers bestimmt. Dann folgen 3 grossc mitt- 

 lere Nervenpaare entsprechend den Ursprtingen der 3 DarmanhJuige \ Hag det forste og sidste par af disse udspringer der- 

 næst 2 par mindre nerver, og fra den bågere ende udspringer et par t}-kkere nerver, der straks efter sit udspring afgiver en 

 gren, samt mellem dem et par t}"ndere. 



Uver nervesystemets finere b}-gning giver Semper folgende beskrivelse: Ganz eigenthtimlich scheint das centralen 

 Xer\-ens}-stem in seiner feineren Structur gebildet zu sein. Es besteht namlich aus einer feinktirnigen aiisseren ziemlich dicken 

 Schicht und einer centralen langlichen Masse, welche immer ziemlich viel dunkler gefarbt ist, als die Rinderschicht und aus 

 zelligen Elementen zusammengesetst zu sein scheint. : \'ed reagenser kunde han imidlertid ikke komme til nogen nærmere 

 vishcd om . ihre zellige oder nicht zellige Natur. : .An frischen in Seevvasser untersuchten Praparatcn sieht man jedoch 

 deutlich, dass diese centrale Masse ganz abgeschlossen ist und auf keine Weise durch Fasern mit den Nerven in Verbindung 

 steht. Diese letzteren bestehen, sovveit ich an frischen und nur mit PZssigsaure und Alkalien behandelten Priiparaten sehen 

 konnte, aus einer sehr feinen Membran und einem fein molekularen Inhalt, welcher die directe Fortsetzung der korniigen Rin- 

 denschicht des centralen Nervens}-stems ist. L'eber die weitere Verasteking derselben, sovvie iiber ihre Endigungen weiss ich 

 nichts zu sagen; da sie bei Praparation immer dicht am Ursprunge abreissen und im lebenden Thiere selbst bei starker Com- 

 pression nicht viel weiter zu verfolgen sind. 



Efter denne Sempers beskrivelse er der egentlig intet væsentlig tilfoiet i vort kjendskab til m\-zostomernes nervesystem. 



Graff-*) beskriver i sit forovrigt omfattende arbeide over slægten Mj^zostoma (1877) istedetfor Sempers 3 par svagere 

 sidenerver 4, ja maaske 5 par; da nemlig ingen af hans stemmer overens med det ene af Semper tegnede og beskrevne par, 

 antager han at dette er et 5te par. Saaledes faar Graft' 12 nervepar. i fordere og i bågere større nervepar, 3 par større side- 

 nerver (disse 5 par er alt'^aa de allerede af Lo\-én beskrevne, der skulde gaa en til hver fod). i fordere og i bågere mindre 

 nervepar, 5 par mindre sidener\'er. Dertil kommer desuden, som han mener, den af Loven og Semper iagttagne uparre nerve, 

 som han imidlertid ikke har kunnet finde ved hjælp af sine præparationsmethoder. 



Hertil foier derna^st Graft" beskrivelsen af en svælgring, som han mener dannes af det forste storre nervepar. >Am 

 vvichtigsten scheint mir jedoch die Auffindung des Schlundringes, die mir einmal am M. cirriferLini bei Praparation unter der 

 Lupe gelang. Die Form desselben ist die denkbar einfachste, indem die beiden vorderen starken Nervenstamme 

 an der Seite des Mågens schief nach aufwårts steigen und sich am Anfange des Schlundrohres iiber diesem vereinigcn, ohne 

 irgend welche gangliose Anschwellung wahrnehmen zu lassen.« 



Med hensxn til den finere bj-gning da paaviser blot Graft" end yderligere den af ."-^emper beskre\-ne midtre, stærkere 

 farvede masses gangliecelle-struktur, samt at denne masse eller vKerne-:--, deler Centralnervesystemet i to tj-delige hoire og venstre 

 halvdele. An einem Ouerschnitte erkennt man, wie dieser Kern von Ganglienzellen das Centralner\-ens}-stem sehr deutlich in 

 eine rechte und linke Hålfte theilt, sich nach oben und unten auf die Oberfliiche ausbreitet und dazwischcn dem Ursprunge 

 der Nervenfasern Raum gibt. 



Beard ■*) giver en lidt nærmere beskrivelse af den finere structur. -The nervous system, siger han (p. 549) is indeed 

 divisible into a central dark mass and an outer lateral much lighter portion. The lateral mass however is not yfeinkornig-, 

 but rather composed of numerous nerve fibres and connective tissue elements. It contains but few cells, and these appa- 

 rentl}' all or mosth' connective tissue cells. As one might expect the central mass is not closed oft" from the lateral parts, 

 but is a direct continuation of them. It is a dense cellular mass made up of connective tissue cells and nerve cells. In some 

 cases it shows traces of a division into two lateral hah'es by means of connecti\-e tissue septa which pass part way into the 

 central mass.« 



'^ VerhandluDgen <1. physikalisch-mecUcinischen Cles. zu Wiirzburg. IV bd. 1S54, p. 225. 



-) Zeitschr. f. wiss. Zool. IX Dd. 1858 p. 48. 



^) Das Cienus Myzostoma. Leipzig, 1877. 



"■" John Beard: On the Life History and Development of the C.enus Myzostoma. M. Zool. St. Ncapel. I!. 5. llefte III uud IV p. 549, 18S4. 



