14 



næniu\st deres bestemmelser er som ovenfor omtnit at bringe de her liggende celUT, der sees paa de ei'leriblgende snit (Cfr. 

 tig. -) i forbindelse med svælgringen. De samme nervegrene kan iagttages tal). I tig. g n", hvor s. c. er den ventrale del 



af svælg-celleringcn. 



Som vil sees. fig. 9 forkuk'r <Ie txaulere svælgkommissurer ved a relleringen, og begiver sig paa sit bugtede lob 

 mod bugstrengen. Som i forbindelse med disse staaende celler kan den ventrale tlel af celleringen ikke opfattes. 



Paa denne maadc bliver altsaa den ventrale del af celleringen nærmest at opfatte som oprindelig tilhcjrende den 

 dorsale del eller egentlige hjerne, og saa iVeiiistaaet som sig bagover og mod udsidcn skj'dende grene af denne, der tilsidst 

 næsten er stødt sammen for at danne en svælget formelig omgivende cellering.') 



Hele svælgringens dorsale del me<l dens omgivende cellehobe (fremstillet tab. 111. fig. 5, () og 7) bliver saaledes at 

 opfatte som den egentlige hjerne svarende til annelidernes og arthropodernes. De fra ilenne del til bugstrengen gaaende 

 kommissurer blir de egentlige svælgkommissurer, medens det midtcre og svagere parti af svælgringens ovre dorsale 

 del (hg. 9, b), er tverkommissuren, der forbinder hjernens to halvdele. Denne del af sva-lgringen er almmdelig meget tynd, 

 ofte ganske flad og liaandformet (tab. III, fig. 6) og der findes aldrig her nerveceller indleirede indenfor skeden. Hjernen viser 

 sio- saaledes at have en fuldstændig bilateral bj-gning, ja det synes endog, som der paa dorsalsidens midte i Ijindevævet skulde 

 være en ant)-dning til en skillevæg (se tab. III, lig. 7. ved gr. '). 



Hjernens ner\-eceller er ialmindelighed uniiiolare. I dens bagre dele linder \-i dog ogsaa hyppigt multipolare celler, 

 der da almindelig sender sine udlobere bagover: se tab. III fig. 10, der er et horisontalsnit gjennem hjernens ene sidedel af 

 M. gigas. ne. er unipolare celler, der sender sine udloliere forover, medens ne', er multipolare celler, hvis udlobere hovedsa- 

 cTclitr er rettet bagud mod maveepithelet. Hvorvidt disse udlobere ender i de maven omgivende muskler, h\-ilket jeg imid- 

 lertid flere gange tror at have iagttaget, eller i maveepithelet eller om de gaar andetsteds hen, har jeg ikke med sikkerhed 

 kunnet afgjore. I ethvert Tilfælde er jeg dog nærmest tilboielig til at opfatte disse celler som sympathiske, maaske tilhø- 

 rende en svmpathisk del af hjernen. Lignende celler kan sees tab. IV fig. i, ne." der er horisontalsnit af M. cirriferum, 

 ligesaa ogsaa fig. 23 især paa venstre side. 



Svælgrørets Nervesystem. 



Dette for myzostomcrne saa eiendommelig utldannede nerves}-stem er i sin bygning meget compliceret og synes 

 at staa i en temmelig intim forbindelse med hjernen, saa man nærmest kunde fristes til at optatte det som en del af 

 denne, leg vil forst beskrive det (ligesom nævnt under hjernen) 1 sin almindelighed med særlig hensyn paa M. giganteum, 

 og paapeger saa senere, hvori de forskjellige arter afviger saavel i hjernens som svælgnerves\-stemets bygning. 



Fra svælgringen og hjernen gaar der paa hver side af svælgroret mod dettes spids 3 -) nervestammer. Tab. I fig. 9, 

 cm.', cm.", cm.'". Fig. 8, cm. Tab. III fig. 3, 4, 5 cm.', cm.", cm.'" 



Disse 3 par nervestammer forbinder hjernen med en 1 svægrorets \dre ende \-ed tent.iklernes rod liggende nerve- 

 ring, som jeg har kaldt tentakel-n erveringen. Denne har ganske betydelige dimensioner og dannes af en lukket fibrillær 

 ring, med en omgivende tynd skede, indenfor hvilken der ikke findes nerveceller. Tab. III fig. i giver en halvskematisk 

 fremstilling af denne ring hos M. graffi, cm.', cm." og cm.'" er enderne af nervestammerne, der forener den med hjernen. 

 Denne ring er hos M. graffi især paa den fordere og ydre side omgi\'et af talrige i l)inde\'ævet liggende nerveceller (tab. III 

 fig. I, tab. IV fig. 6 & 7), af hvilke jeg har seet flere sende sine udlobere direkte ind i ringen (se tab. IV fig. 6). Hos M. 

 giganteum derimod s>-nes nervecellernes antal i ringens nærhed at være yderlig sparsomt, foran denne har jeg iagttaget kun 

 yderst faa celler, medens de bag denne paa stykket mellem denne og hjernen optræder hyppigt, og dette desmer man nærmer 

 sig mod hjernen. Cfi. tab. Ill fig. 2, 3, 4 & 5. Snittene har truftet tentakelringen lidt paa skråa, fig. 2 gaar netop gjen- 

 nem dens ovre, dorsale del tr., her sees ingen nerveceller. Fig. 3 er et snit et st.\-kke længere bag, her sees endnu en rest 

 (tr.) af tentakelringens ventrale del. Paa dette snit sees adskillige nerveceller (n. c.) paa fig. 4 ligesaa. Disse nerveseller s}'- 

 nes at staa i forbindelse med hinanden indliyrdes og med nervestammerne cm.', cm." og cm.'" ved talrige mindre nerve- 

 grene, der paa snittene sees overskaarne (f. f, f", f"). Paa enkelte snit har jeg seet dem forene sig med længdestam- 

 merne, f ex. fig. 3, hvor f netop forener sig med cm.' 



Paa denne maade strækker sig altsaa hos M. giganteum et aabeiit net med nervegrene og nerveceller langs de 3 

 hovednervestammer lige fra tentakelringen og bag til hjernen, i nærheden af h\-ilken de begynder at optræde i storre og mer 

 regelmæssig grupperede hobe saaledes som for omtalt. 



Paa denne maade minder disse celleliobe maaske om de hos archiauiliderne og flere fundue bagovergaaende cellehobe, der er erklære^t for 

 sympathiske dele af hjernen. Hus myzostomerne har de jo ogsaa en bagover gaaende retning skjønt de \-istnok gaar mod \'entralsiden. 

 -) Saaviilt jeg har kunnet forståa er der ikke mer end 3 jiar (altsaa 3 paa hver side). 



