lg 



Disse celler er san\-iclt erfarct altid unipolare og s}'nes som oftest, naar man undersoger dem i horisontale snitscrier, 

 at sende sine udlobere forover, og endel synes at være leirede omkring og at staa i direkte forbindelse med længdestammerne. 



1 de tiMitakehnigen nærmest omgivende bindevævslag er indleirede talrigo miiskeltibre (se fig. 2 og fig. 3 m). Disse 

 straaler lalnnndelii^hed radian't ud iVa selve svælgaabningen, enkelte synes at hæfte sig til ncrveskcden, medens andre i sit lob 

 blot støtter sio- mod denne; fig. 2 sees to saadannc muskler lobende tvers over tentakelringen tr, ind mod svælgaaliningen; 

 paa grund af tentakelringens bugtcde leie er disse bleven trufne af snittet. Disse (tentakelringen omgivende) musklcrs bestem- 

 melse er tydeligvis beregnet paa svælgrorets sammentrækning og udvidning, samt ogsaa paa at besørge tentakelringens iidvidelig- 

 hed under disse bevægelser. Mg. 2 &: ^ er svælgroret og selvfølgelig ogsaa ti ntakelringen i sammentrukket tilstand og deraf 

 kommer dennes bugtede udseende, det er en virkning af de omgivende muskler, der frembringi-r indsnoringer paa denne. 

 Særegne i ner\-eskeden indleirede smaa muskehibre tror jeg paa enkelte snit at have iagttaget, kan dog lu'rom intet sige 

 med visheil. 



Fra tentakelringen afgaar nerver en til hver tentakel (tab. III, fig. 1, 2 ln, tab. R', fig. 3 t. n.) ligesom ogsaa talrige 

 til svælgranden. De til tentaklcrne gaaentle nerver (tab. IV, fig. 3 tn) har jeg kunnet forfolge uti mod tentaklernes spids. 

 Epithelet er her omdannet til en fibrillær masse, hvor de enkelte, lange celler er meget vanskelige at adskille. Cellekjernen 

 ligger spredt i denne fibrillære masse. Enkelte af disse er temmelig langstrakte, ofte kølleformede. 



Tab. I\\ hg. 5 fremstiller et longitudinalsnit gjennem enden af en tentakel, tn er nerven, der sender sine fibriller 

 til alle sider ud i tentakelspidsens fibrillære epithel. Epithelets kjerner (b) sees som nævnt at have en langstrakt, ofte kolbe- 

 agtig form. I den ydre spids (a) har jeg ingen kjerner kunnet iagttage. Hvorvidt nervefibrillerne staar i forbindelse med de 

 paa tentakelspidsen siddende haar (fig. 3 a, de er ikke tegnede paa fig. 5\ hvilket jo synes høist san.synlig, har jeg ikke kun- 

 net konstatere, heller ikke har jeg seet frie nervefibrilender, saaledes som jo af fl;re forfattere omtalt hos anneliderne. 

 Mest tilboielig er jeg til at antage, at fibrillerne staar i forbindelse med de lange epithelceller, hvoraf jeg opfatter tentakel- 

 spidsen som sammensat, og hvis jxlre ende danner den fibrillære masse i dennes ydre del (fig. 5 a). Til epithelrellerne læn- 

 gere inde paa tentakelen :e & e') tror jeg forøvrigt ogsaa at have seet fibriller afgaa fra nerven. 



Til svælgranden gaar der en krans af smaanerver (tab. III, fig. I og 2, n' i). Disses antal s}-nes at svare til de paa 

 svælgvæggen fremspringende korte lister (der udadtil ender i smaa papiller), og i hvilke de udsendcr sine fibriller (tab. III, i]g. il. 



Fig. 10 (tab. IV) fremstiller et snit gjennem en at disse lister med dertil gaaende nerve (n). Disse lister synes væ- 

 scntlig at være epitheldannelser med en fibrillær struktur, temmelig svarende til den beskrevet i tentakelspidsen. Cellerne sy- 

 nes at kunne være lange; kjernerne er ofte langagtig kolbeformede, med den t\-ile ende vendt indad mod nerven. Et sted 

 saa jeg to hænge sammen med sine tynde ender (a), muUgvis er dette exempel paa en direkte kjernedeling. 



Disse lister er lidt fremmenfor tentakelnerveringen ved roden omgiven af en mer udviklet muskelring (fig. 10 mr. samt 

 tab. III, fig. I, 2 mr.). Eorovrigt ligger der ogsaa fremmenfor under svælgcpithelet ringmuskler (som vil sees fig. 3 rm.) 



Svælgaabningens epithel blir ogsaa fremmenfor denne muskelring fors_\-net med talrige nerver fra tt-ntakelringen fig. 

 ^ n, tab. I\'). Det har overalt paa dette parti en noget lignende fibrillær struktur, som ovenfor omtalt, skjont det ikke er saa 

 t}-kt og kjernerne meget sparsommere, almindelig runde. Cellegrænser meget vanskeligt at iagttage. 



Paa muskelbulbusens udside har jeg iagttaget nerver, der fra tentakelringen begiver sig bagover, passerer den bul- 

 busen omgivende membran og forgrener sig i muskelmassen (tab. IV, fig. 21 n & n i). 



Fra tentakelringen afgaar til svælget 4 større ioinefaldende svælgnerver (tab. I, fig. 9 & 10 o. n;. Disse lober langs 

 nedad svælgets vægge, to paa hver side under epithellaget (tab. III, fig. i, 3, 4, 5, 6, 7 on, tab. I\', fig. 2 on). 



Tab. lY, fig. 4 fremstiller udspringet af en svælgnerve (on) fra tentakelringen (tr). Det sees her, at svælgnerven 

 er dannet ved sammensmeltning af flere nervegrene, der modtager fibriller fra begge kanter. Imellem de forskjellige grene 

 kan man iagttage talrige bindevævskjerner (a). I selve svælgnerven kan man ogsaa paa dens lob iagttage stærkere skille- 

 vægge med kjerner; især vil dette ofte kunne iagttages paa tversnitseiier, hvor de viser en hyppig fremtrædende tilboielighed til 

 deling i en ydre og en indre del, se fig. iS :tab. IV); her er disse dele skilt ved et temmelig tykt bindevævslag med flere 

 hjerner, ja endog en deri liggende nervecelle. 



iM-a de fire svælgnerver udlneder sig talrige nervegrene paa svælgvæggen. Disse grene anastomoscrer ofte indbyrdes 

 (tab. IV, fig. <) n.i I epithelet ligger h\-ppig nerveceller (tab. IV, fig. 8 n. c, fig. 12, 14, n. c.,) der paa enkelte steder især i 

 svælgerorets bagre del og i nærheden af de 4 hovedstammer forene sig til formelige ganglier (fig. 13). Disse celler staar 

 enten i direkte forbindelse med svælgnerverne selv (fig. 13, 14 "• c.) eller ogsaa synes de at staa i fori)indelsi' mctl deres 

 grene. De er, saavidt jeg har kunnet erfare, almindelig unipolare, skjont jeg ogsaa, isæ-r længere bag, tror at ha\e seet 

 multipolare. 



.Svælgets epithel har en karakteristisk bygning (tab. 1\\ lig. 8). Det er dækket af et temmelig tykt cutirulalag 

 (cu); cylindercellerne er bet\-delig lang.strakte og ender i en traadformig udlober indad. Kjernerne cv lange og almintlelig kolbe- 

 formige, har et granuleret af iKematox^lin, karmin, anilinfarver og osmium.s)-re let farveligt indhold, i hvilket et kjernelegeme 

 kun med van,-,kelighed kan (ijxlages. Den mellem kjernen og cuticula liggende del af cellen har et strieret indhold, i hvilket 



