21 



Ved en omhyggelig gjenncmgaaclse af saadanne snitserier fornemmelig af M. gigantcum er det tilslut eftcr et langt 

 og moisommeligt arbeide Ij-kkedes mig at kunne give, som jeg mener, et temmeligt korrekt og paalideligt billede af ncrver- 

 nes udbredning, hvilket er givet i tegningerne tab. I, fig. 8, tab. II, fig. lo, ii, 13, 13. 



Jeg tror ialfikl saa temmelig nær at have forfulgt de fleste nerver ud i sine lineste forgreninger, skjønt der her 

 selvfolgeligen endnu kan findes mange huller. Især var det præparater farvede paa den ovenfor omtalte maade med osmium- 

 s\-re. hæmatoxylin og eosin, der ved de finere nerveforgreninger og nerveender i huden var af væsentlig nj-tte. Nervernes 

 entler i musklerne har jeg ikke kunnet iagtage. 



De 5 storre nervejjar (Loven's 5 par) har alle en temmelig ens forgrening. Jeg vil forst beskrive det forste 

 (tab. II, fig. 10, II), og saa senere ved de andre fremhæve, hvori disse adskiller sig. 



Allerede straks efter sin udtræden fra bugstrengen opløser nervestammen sig i flere grene (fig. 10). Disse lober 

 et st}-kke ved siden af hinanden i retning mod første fod (parapodium) og fjerner sig saa lidt efter lidt fra hinanden. 



Tilsamnien har jeg adskilt 5 hovedgrene. 



Den midterste af disse (n.') deler sig snart i 2 grene, hvoraf den ene ender i de under og mellem nerverne liggende 

 muskelbundter (m.), den anden gren bøier af mod forsiden, krydser de her liggende grene, jeg har (som det vil sees fig. 10) 

 kunnet forfølge den henimod muskelmassen m.', maaske forsyner den denne med nervegrene. 



De udenom paa hver side af denne midtre nerve liggende grene er de, der egentlig forsyner foden og dens til- 

 hørende dele med nerver og kunde maaske kaldes fodgrenene. De deler sig snart og sender hver en nerve (gn.) til de 

 to fod-ganglier (f g.), hvorved disse altsaa sættes i forbindelse med bugstrengen; om dette ikke sker ved endnu flere ner- 

 ver, har jeg hos denne art ikke med sikkerhed kunnet afgjøre, jeg er tilboielig til at tro, at de ogsaa paa udsiden modtager 

 nervegrene fra de der forlobende nerver. 



Den anden del (d.) af denne forreste gren er paa fig. 10 afskaaret. Den lober nemlig ikke i samme plan som g. n., 

 men noget mer mod dorsalsiden. Den gaar til chitinhagerne og de disse nærmest omgivende muskelbundter. Dens forgre- 

 ning kan sees fig. 11. Den deler sig i 3 grene n.', n.^ og n.''. 



n.' boier ind mod chitinhagen (h.) og afsender smaanerverne i. 2, 3, 4, 5 til muskelbundten (m.'). Paa den anden 

 side afgaar en større gren (6) til musklerne m.-, medens hovedgrenen selv gaar til væggen af det rum, hvori chitinhagen ligger. 

 Hvorledes den her ender, har jeg ikke ganske kunnet udfinde, en del n" gaar opad, medens resten (den anden del) 

 gaar rundt aabningen paa den anden side og ialfald sender en væsentlig del af sine »hbriller:< (n.'") over i den nervehagerrie 

 omgivende kjertelmasse (a). Hvorledes ■ fibrillerne her udbreder sig, har jeg ikke kunnet afgjøre. 



n.2 folger i sit lob n.' og gaar ud paa udsiden af chitinhagerne og forgrener sig til her liggende muskelbundter (se figuren). 



n.3 har jeg ikke forfulgt i sine forgreninger. 



Den bagerste af ,fodgrenene« fig. 10, n.- er i begyndelsen at sit lob saa sammensmeltet med den udenfor liggende storre 

 gren, at det er vanskelig at afgjøre, om det ikke er en del af denne. \'ed nærmere undersogelse synes den dog hele veien at 

 have sin egen nerveskede. Den afsender en liden ner\-e til en indenfor fodgangliet paa denne side beliggende mindre muskel- 

 bundt m.^ og deler sig saa i de ovenfor omtalte dele, hvoraf den ene gaar til fodgangliet (f, g.), medens den anden folger paa 

 siden af denne lige til chitinhagernes kjertelmasse (som vil sees paa fig. 10). Dens videre forgrening har jeg ikke forfulgt. 



De to }-dre og storste grene i nervestammen gaar udenom fodmassen og udenom fodganglierne. Jeg vil kalde disse 

 grene ten ta kei gren ene. De afgiver i sit lob nerver til muskler. Den bagre afgiver saaledes n.'*, der gaar udenom den af- 

 skaarne testikelgren og udenom tarmen; jeg har kunnet forfølge den et stykke, men ikke til dens ende. 



Begge afgiver dernæst i hoide med ganglierne større nerver (n.-'', n.-''). Disse er, saavidt jeg har kunnet forståa, tal- 

 rigere enci her tegnet, men paa grund af nervernes bugtcde lob og deres ikke liggen i samme plan har deres antal været van- 

 skelig at afgjøre. Almindelig tror jeg, at tentakelnerverne endog for end paa dette punkt deler sig i 2 dele, hvoraf den ene 

 forgrener sig til omkringliggende muskler. 



Den forreste af tentakelgrenene sees fig. 10 et st)-kke at være adskilt i 2, den afgiver en gren n.*^ (fig. 11, n.-*) til 

 udenfor hagen liggende muskler 'fig. 11, m.^). 



\'ed fodganglierne og udenfor disse forgrene «tentakelgrenene- sig videre og sender en mængde smaanerver ud mod 

 kropsranden, hvor disse ender i epithelet, sansynligvis og i hudmuskulaturen, medens dog deres hovedgrene gaar til de to forste 

 tentakler, hvorfor jeg har givet dem navnet tentakelgrene . Forend disse nerver træder ind i tentaklernc, oploses 

 de imidlertid i mange grene og danner en meget t\'k indviklet nerveknude et st}-kke indenfor roden al hver tentakel. Jeg 

 har ikke kunnet finde ner\-eeeller i disse, blot et komplex af filjriUer. De forskjellige grene synes at anastomosere. Fra disse 

 knuder lober en bundt af nerver ud i tentaklerne, medens der ogsaa afgaar grene til den na-rmest liggende del af kropsranden 

 (se fig. 10). 



Som vil sees fig. 13 (der er af et tversnit), udbreder dette komplex sig ikke \)\ol i horisontal, men ogsaa i vertikal 

 retning, idet der lober en gren paa dorsal- og en p:i:\ ventralsiden af tentakelen, lu'ilke grene i begyndelsen danner et par 

 anastomoser (l).i. Alle disse nerver lober under epitlu-let ud mod tentakelens spids, saaledes at de omgiver en bindevævs- 



