28 



incmhran nu-il tilliLiucndi- ydvc cellelag) som dannet ved en fortætning af det omkringliggende bindevæv, hvorfra er afsondret 

 en cuticuia-r nu-miiran indail mod bugstrengen og som senere omtalt de perifere nerver, saaledes som man nfte kan iagt- 

 tage det i binde\a'\' omkring luihaim. 



Vv:\ <U'n \-dre-,skedes menili|-an atgaar der skille\'a'ggi' ind i bugstrengens indre masse, h\()r\-ed denne blir delt i 

 forskjellige segmentt'r (se herom senere,). Disse skillcvæggc synes etter fu'viimg og udseende at domme at beståa af lignende 

 substans som den homogrne membran. Lignende beskriver \'ignal hos Lumbrieus som tra'iigende fra den tredje' skede ind 

 i bugstrengi-ns nulre. ligesom del ogsaa er beskrevet hos erustaceer, hirudineer m. 11. 



Den indre skede. Rummel mik'ntbr den ydre skede med dens homogene membran, mellem denne og nerveele- 

 menterne (de fibrillære stammer og n^-rveeellerne) er opfyldt af et lagdannet bindeva'v med talrige bindevævskjerner af noget 

 varierende storrelse. Dette cv hvad jeg vil kalde den indre skede. Tildels tjener især de indre partier som .stottcsub- 

 stans for nerveelementerne, reiler og fibrillesubstans (herom senere); dette lag lilir saaledes ikke ulig neuroglia. Denne skedes 

 bindevæv kan ha\-e en ikke ubetx'delig t\d^kelse, den ligger lige an moil i\cn homogene membrans indre flade og dannes af 

 et temmeligt aabent net\-ærk med langstrakte masker, hvilket især er ioinefaklende hos M. grafli, hvor bindevævet har et fie- 

 tydeligt omfang. Fiberne i dette netværk har ofte en ikke ringe tykkelse og gaar mest i retning paralel med den )-dre 

 skede (tab. \', fig. lo), herved fremk-ommer det især hos M. graffi ioinefaldende, lagdannede udseende. Dette bindevæv om- 

 slutter ogsaa hver nervecelle med en meml.iran, der fortsættes ud over udloberen, bindevævet danner saaledes en 

 sæk. hvori nervecellen er beliggende. Af lignende membraner er ogsaa de hbrillære stammer omgivne. Fra disse 

 trænger der septa ind i stammernes indre, disse septa forgrener sig til alle sider og stammerne faar herved den af Hermann') 

 hos Hirudo forst beskrevne :gefacherten Bau'. (Se herom senere under de perifere nerver). Den intermediære nerves mem- 

 bran staar meget hyppig i forbindelse med den ydre skedes homogene membran \-ed fra denne k(3mmende septa, se tab. \', 

 tig. 12. De i bindevævet beliggende kjerner har omtrent samme udseende og storrelse som de almindelige i kropsparen- 

 chvmet beliggende bindevæ^vskjerner. De er indleirede i bindevævsfiberne, optræder overalt udenom og mellem nervecellerne 

 og synes ofte stærkt sammenhobede rundt disse. De tindes ogsaa, skjønt sparsomt indeni de hbrillære stammer, især hvor 

 større septa optræ-der (f ex. hvor cellegrupper sender sine udh.ibere inii samt ved nervestammers udspring oller deling med 

 deraf folgende stæM-kere septa, se tab. V, tig. l6, g.). 



hid i dette bindevæ-\' tr.enger, som ovenfor omtalt, hyppig skillevægge fra den homogene membran. Disse deler 

 sig ofte i flere, trænger ind mellen-i nervecellerne og omgiver delvis de forskjellige cellegrupper saavel ved longitudinale som 

 transversale .skillevægge. Se tab. \^, lig. 8, p, fig. 12, f, f, f, f.'. Disse septa ligner dem af Baudelot-) i ganglierne hos Clep- 

 sine beskrevne septa.'*) Det ser ud som, at saadanne gjennemgaaende skulde være tilstede hos anneliderne, ctr. det ovenfor 

 nævnte hos Lumbrieus, og hos arthropoder. Schimkewitsch skildrer noget lignende hos arachniderne^). 



I det hele s)-nes bugstrengens skede hos myzostomerne at svare til, hvad man almindelg finder hos annelider (maa- 

 ske vermes i det hele tåget) og arthropoder; skjønt det vistnok ikke kan nægtes, at der hersker en merkelig forvirring med 

 hensyn til beskru'elsen af nerveskedernes forskjellige lag; faa forfattere stemmer heri overens. Den dobbelte nerve- 

 skede hos crustaccerne, noiagtig beskrevet af Jung og \'ignal, er temmelig lig myzostomerncs (ctr. Vignal 1. c. p. 

 ^14) blot maa jeg trods :Le}'digs''i og X^ignal's bestemte paastand hævde den }'dre cuticulære skedes oprindelse fra de uden- 

 for liggende lag hos myzostomerne og ikke fra det indre neurilem som disse forfattere paastaar hos crustaceerne. Ser man 

 paa hirud ineernes nerveskeder, da synes disse visselig med sin doL)l)elthed at være analog m\'zostomernes, trods de forskjel- 

 lige beskrivelser deraf ikke fuldt stemmer overens.'') Hos p}'cnogo n iderne forekommer mig hoist sans)-nlig at være et for- 

 hold, temmelig ligt, hvad just er beskrexet hos myzostomerne, skjønt vistnok hverken Prof Dr. Dohrn^) eller Dr. Hoeck*^) har 

 givet nogen noiere beskri\'else deraf Xerveskeden h(.)s arachn iderne er beskrevet af Schimkewitsch. Fftcr hvad jeg kan 

 faa ud af <lenne beskri\'else, der forekommer mig noget utydelig og utilstra-kkelig, maa forholdet her være temmelig ens, han 

 beskriver dog intet ydre lag og ingen ydre membran. Hos Peripatus er af Balfour-') beskrevet en dobbelt nerveskede. 



I sandhed naar man betragter denne nerveskedens dobbelte, lagdannede struktur eller som Vignal (p. 348) siger om 

 hirudineernes : cette disposition lamellaire, si nette et en méme temps si considerable'-, da kan man wanskelig tilbageholde 

 sammenligningen med vertebraternes nerveh\'lstere isærdeleshed r3'gmarvens med sin dura mater og pia mater. I det hele 

 kan det jo ikke negtes, at sans)'nligheden for e\'ertebraternes bugstrengs og vertebraternes rygmar\'s homologi vinder i stj'rke, 



') Hermann: l>as Central Nervensystem von Iliruflo niedicinales, Miinchen, 1875. *iekr. Prcissclir. 

 -) Structure du systéme nerveux de la Clepsine. I.\nn. se. n.at. 3e serie, t. III, 1865.) 



■'') Se herom ogsaa Hoffmann: Unt. ii. K.iu u. Eutw. der Hirudineen. (Nat. Verli. d. HoU. Maalsch. d. Wt-tensch., 3de Verz., D. IV, Iste 

 Stuk. 18S0) samt Remy Saint-Ijoup, 1. c. 



■•) Schimkewitsch: Anatomic de I'epeire. (Ann. de> se. nat. t. XVII, lS84\ 



'■) Leydig: Handbuch der vergleichenden Histulogie. 



"^) Cfr. Leydig, Hermann, Hoffmann, Vignal. 



') 1. c. ") 1. c. 



") Balfour; The .\nat. and Devel, of 1'eripatus capcnsis. (( )nat. journ. micr. se. vol. XXIII, 1SS3.I 



