34 



der nogle c\-liiiclcrc ind i tverkommissurerm-. De ovenfor p. 18 — 19 omtalte store gangliecellcpars udlobere har jeg kunnet forfølge 

 som sig sta-rkt fremh;e\-ende grove nervecylindert- lige ud i de perifere ni-rver. De var sa>flvanlig o,oo8 — o,Oi2 mm. i 

 gjennemsnit. Jeg kumle lydelig iagttage fra dem til længdecylinderne og fibnllenelli't afgaaentle mindre sidcgrene.') De frem- 

 viste en svag længdestrilming (lab. \', tig. 11 & 14.. I dt't hele tåget uilmerki.'r de direkte fra ci'ljerne til de jierifere nerver 

 gaaende c\-lindere sig gjennemgaaende \ed sit grovere kaliber Ider dog varierer efter cellernes størrelse) fremfor de fra længde- 

 kommissiirmassen kommende c\iindere. Det synes ogsaa, som om man ialfald et godt stykke ud igjcnnem de perifere nerver 

 kan adskille disse fra hinanden, idet man paa t\-ersnit af ner\-er t\'delig kan adskille nervecj-lindere af betydelig forskjellig ka- 

 liber; txersnit kan olti- 1 enkelte ti'lter \',eri_' ganske fint netinildelte metl piinkti'ivt ndsecnde, medens antlre felter er ganske 

 aabne med grove masker (tab. IX, hg. id:. Andre cellegrupper, som f. ex. grupperne ved b. og d., tab. V, fig. 9, sender 

 sine udløbcre ind i den kommissur, der ligger paa samme side som de selv. Jeg har ikke kunnet forfølge disse udløbere langt, 

 og det er en tmilighed for, at de opløser sig i det fine fil.)ri 1 1 enet. 



Paa denne maaile iaar vi altsaa isom ovenfor nævnt p. 31) to t\-per af nerveceller: i) nogle, hvis udlobere gaar 

 direkte over i ner\-ecylindere; disse lobcr ud i nerver, hvoraf de fleste udspringer paa modsat side af den, hvorpaa cellerne er 

 beliggende, nogle paa samme side; til de sidste maa regnes udlobere fra de celler, der ligger ved udspringet af de store nerve- 

 stammer (fig. 16, b.); 2) andre, hvis udløbere (sædvanlig lober de ind i kommissuren paa samme side, medens nogle celler og- 

 saa sender sine udlobere til modsat side) oploser sig i det fine fibrillenet; de kommer saaledes indirekte til at danne 

 udspring for de nervec\'lindere, der udspringer fra fibriUenettet (se disse forskjellige celler tab. IX, fig. 4). 



Enhver perifer nerve modtager nervec}-lindere af to slags: i) nogle der kommer direkte fra ganglieceller 

 beliggende dels paa modsat, tildels og paa samme side som nerveudspringet. 2) andre, der kommer fra længdekommissu rer- 

 nes fibrillære masse (fibrillenet og længderylinderbundter), dels paa samme, tildels og paa modsat side af nerveudspringet. 



I-'orholder det sig saa, hvilket jeg ifølge mine undersøgelser mener at kunne paastaa, da blir der altsaa her en lig- 

 nende deling af nerveceller og ner\-ec}'lindere, som af Golgi hævdet i hvirveldyr-hjernen, hvor han kakler den ene art for mo- 

 toriske, den anden for sensitive. 



Af den ovenfor gnaie l)eskri\'else \-il fremgaa, at lovene for nervec_\'lmdenies tlirloli i nervesj-stemets centraklele (det 

 vil hovedsagelig sige i bugstrengeni hos m}-zostomerne tildels synes svarende til, h\"ad allerede tidligere forfattere (Krieger,^) 

 Dietl,-*) Schimkewitsch) har fundet hos forskjellige arthropoder, og hvilke Schimkewitsch sammenfatter i følgende 3 love,*) som 

 han mener skulde gjælde for arthropoderne i sin almindelighed : i la plupart des fibres des cellules d'un coté se dirigent 

 vers la balle de substance ponctuee de I'autre coté; 2) les balles de substance ponctuée donnent naissance aux fibres des nerfs 

 périphériques et des commissures transversales ; 3) il est tres probable qu'il e.xiste des faisceaux longitudinaux qui traversent 

 tout le s}'stéme central.;'') — Hos anneliderne har allerede meget tidlig forfattere hævdet nervefibernes krydsning. Saa- 

 ledes har for hirudineernes vedkommende allerede Bruch'') 1849, Faivre") i 1856 og senest Remy .Saint-Loup (1. c. p. 63) 

 paastaaet nervefibernes krydsning indb_\-rdes i de to længdekommissurer. samt at nervernes fibre ialfald hovedsagelig kom fra 

 den modsatte sides ganglieceller*) (cfr. F"aivre). Andre som Lej-dig-') og \'ignal '") har imidlertid paa det bestemteste be- 

 negtet dette. 



Ecsiimr. Jeg vil nu efter mine undersøgelser o\'er myzostomerne opstille følgende 7 love for nervecellerne samt 

 for celleudlobernes og nervecylindernes forlob. der maaske ialfald i sine hovedtræk tor passe paa annelider") og arthropoder 

 i sin almindelighed: l) Nervecellerne har gjennemgaaende (enten det er multipolare eller unipolare) bløten virkelig nerve- 

 udløber, der enten oploser sig i mange smaagrene og l)lander sig med centraldelenes fibrillære masse eller og gaar direkte 

 over til at danne en nervecylinder i en perifer nerve, denne sidste slags udlobere kan gaa lige ud 1 nerven, passerer dog al- 

 mindelig forst centraldelens fibrillære masse og afgiver sidegrene, der sa'tter dem i forbindelse med denne masse, hvorved 

 altsaa korrespondanse mellem de forskjellige fibriller kommer istand. — 2) Den største del af gangliecellerne paa en side af 

 centraldelenes midtlinie sender sine udlobere o\er til den modsatte sides afgaaende perifere nerver, eller og for en liden 



') Jeg har hyppig ogsaa paa udlobere, kommende fra andre celler, kunnet iagttage saadanne. Per var ofte en liden opsvulmning. h\'orfra side- 

 grenen udgik i^tab. IX, fig. 12). 



^) Krieger; Das Centralnervensystem des Tlusskrebses. i^Zeit. f. «iss. Zofl. Ii<l. XXXIII, 1880. 1 



^1 Dietl: Die Org.anisation des Arthropodengehirns (Ibid. XXVII, 1876). 



■'' 1. 0. p. 26. 



^) I flere punkter er jeg, som af ovenfor givne beskrivelse vil fremgaa, uenig med denne og flere forfatteres opfatning af den fibrill:ere masse 

 og de perifere nervers udspring. 



'') Bruch: Ueber Nervensyst. d. Blutegels. (Zeitschr. f. wiss. Zool. 1849, p. 164.) 



') Faivre: Hist. d. syst. nerv. de quelques annel. (.\nn. d. se. nat. 4e serie, t. Y & VI 1856, p. 21.^ 



") Se Bruch 1. c. taf. XII, fig. 2 — 5 og Faivres skematiske tegning 1. c. pl. 2, fig. 3. 



^) Leidig: Vom Bau des thierischen Korpers. Thiibingen 1864. 



'") 1. c. 



") Af Vejdovskys arbeide over oligochæter.ie (,forud nævnt) synes det mig tildels at fremgaa, at disse love gjennemgaaende ogsaa her maa 

 være gjældende, skjont vistnok beskrivelsen i flere punkter or noget uklar i sna henseende. 



